Så var der én thespiner færre til at slås om smulerne.
Nærmer sig koordinater.
Dine kejserlige nanorobotter
programmeres til accelereret heling og identifikation...
...og kodes til at give adgang til alle kejserlige skibe.
Tror du, at minebaserne stadig har aktive kommunikationskanaler?
Godt, hør efter. Det er et spring på 10.000 meter.
Invictus' automatiserede kanoner kan ikke se ting, der er under to meter i diameter.
Jeg springer på tre.
En, to...
Flot klaret, vogter.
Sal, min dragt svigter. Den dur ikke.
Styreraketterne reagerer ikke.
Nej.
-Jeg kan ikke... -Jeg har dig!
-Sal! Nej, gå tilbage. -Hugo! Nej.
Havde jeg ikke knælet, havde jeg trodset min tro.
Så du knælede for en demagog.
-Jeg knælede for Moderen... -Undskyld, for hvad?
Den korrekte tiltale er "Imperium."
Det er sikkert en yderst ædel død.
Hvad er dit ønske?
Gør en ende på Det genetiske dynasti.
Hvis du kun tænker i tilbud, så overvej dette.
Forkert?
Du har ikke den ringeste idé om, hvad min slægt har opnået.
-Mine brødre og jeg... -Brødre? I er ikke brødre.
Dit liv kommer til at gå med at råbe ud i intetheden.
Du kom kun herned,
fordi du ved, at folk lytter til mig.
Som forberedelse til dit besøg
Styrepanelet. Herovre.
Nu tyngdekraften. Vær klar.
Sprang hvorhen?
Det aner de ikke. Det var sådan, legenden startede.
Derfor blev Invictus til et spøgelsesskib.
Besætningen må have mistet kontrollen,
så skibet begyndte at springe fra ét tilfældigt koordinatpunkt til et andet.
De strandede et sted ude i det mørke rum. Uden for kommunikationsrækkevidde...
Vi kan inddæmme Halimas budskab
med datafiltre, der registrerer visse sætninger. "Det genetiske dynasti."
Ifølge Zephyr Halima er jeg sjælløs
og dermed ude af stand til at vokse.
Jeg må appellere til selveste Gudindetreenigheden.
...og hvem der tager fejl.
De elsker kål.
Jeg synes, det er så bittert, at jeg dårligt kan få det ned.
Jeg tager sko på i den modsatte rækkefølge.
Jeg peger med en anden krumning i fingeren.
Er de i live?
På en måde.
For resten af Trantor symboliserer det en mulighed.
Tag med mig.
Det bør det være.
Naturligvis.
Jeg var i gang med at lære om Trantor. Resten af den.
Vi er Trantor.
Intet uden for paladsets mure er relevant.
Computer, hvad er det, jeg kigger på?
Hari Seldons kvantebevidsthedsprotokol.
Det er en form for projektion.
Koncentrer dig om min stemme.
Det her er nutiden. Det er nu.
Sådan, Hari. Følg min stemme.
Hvor er Raych?
Han sendte mig i sit sted.
Umuligt. Du skulle være leder af Den Første Stiftelse.
Det vidste han godt.
Det er svært at forklare.
Du er død, Hari.
Hvorfor, Hari?
Hari? Hvorfor gjorde han det?
Hari?
Vi tager våbnene fra dem, så vi har lige vilkår.
Jeg er ikke soldat. Det er ingen af os.
Det er de færreste, indtil de ikke har noget valg.
Der kan være flere barrierer og sikkerhedsprotokoller, vi skal forbi.
...som mit folk heller ikke fik,
Hele Trantor bliver omdannet til en bunke giftig aske,
Autoriser genaktivering af atmosfæresystemer.
Hari?
-Autoriser genaktivering... -Kom nu, Hari.
-...af atmosfæresystemer. -Jeg beder dig, Hari.
Kom nu.
Min død fyrede op under Stiftelsen.
Stiftelsen er ikke en religion, Hari. Og du er ikke en gud.
Nej. Knive bider ikke på guder.
Men man kan godt dræbe dem. Man holder bare op med at tro på dem.
Den køber jeg ikke. Du er jo selvoptaget,
men jeg kan ikke tro på, at du har ofret dit liv for at forvandle dig til det her.
-Hvorfor ikke bare vente... -Jeg har Lethes syndrom.
Havde Lethes syndrom. Det var gået i arv fra min far.
Når symptomerne viser sig, svækkes de kognitive evner hurtigt.
Du ville være med til at starte Stiftelsen i fællesskab.
Ja.
Jeg sagde det højt og tit, ikke sandt?
Så tit, at det begyndte at kede mig.
Helicon. Hjem.
Fragmentfeltet omgiver...
Helicons mørke stjerne.
Det har holdt din hjemplanet skjult i alle de år.
Jeg ved godt, hvor vi er, Hari. Det er hvorfor, jeg har svært ved at gennemskue.
Du vidste udmærket godt, at der fulgte bevågenhed med,
og at det bragte din familie i fare.
Du traf et valg, Gaal.
Du ville have et andet liv end det, der lå i kortene.
Da vi stod foran kejseren, valgte du at lyve for ham.
Jeg kunne mærke det i luften.
Som om min krop vidste noget, jeg ikke vidste.
Hari, himlen.
De sender os i eksil.
Undskyld.
Jeg tror, jeg kan fornemme fremtiden.
Tekster af: Eskil Hein