BASERT PÅ ROMANENE AV ISAAC ASIMOV
Det skulle vært deg.
Du skulle vært i kapselen, ikke hun.
Hvorfor satte du henne i kapselen? Hvorfor?
Idoldyrkingen vil gjøre ham sykere. Andre Stiftelse…
Hun vil ikke snakke med deg.
Du ville trodd henne. Hun løste den siste gåten.
Guder laget vin for å kompensere de som ikke har råd til hevn.
Gudene laget kniver for å tilfredsstille de som ikke kan fordøye din største plan.
Jeg har en plan.
Du ville ikke ha forandret planen, Hari, ikke lyv.
Hadde du fortalt meg det, ville du aldri ha forandret planen.
Ja, men Radianten kan ikke forutse eller beregne individers handlinger.
Det er ikke min skyld.
Du vet ingenting.
Vil du ha kontrollen? Du vet ingenting!
Du er ikke annet enn et grettent barn.
Hadde du delt den store planen din med folk,
kunne de kanskje ha hjulpet deg.
Du så hva som skjedde med meg på Ravnen.
Det er et gammelt ordtak.
Enhver kan bli en suksess, men det må en galning til for å bli stor.
Det er noe som skjer.
Navnet mitt er Salvor Hardin.
Jeg er datteren din.
Jeg har ingen datter.
Er du Gaal Dornick?
Da har jeg nytt å fortelle om et embryo du kanskje husker å ha donert.
Å, guder.
Tid? Jeg var i kryosøvn. Jeg…
Ja, jeg også.
-Vi begge sov oss visst inn i framtiden. -Hvor gammel er du? Biologisk?
Eldre enn deg, tror jeg.
Salvor Hardin.
-Mari Hardin. -Bar meg.
Oppdro meg.
Men jeg har alltid vært din, tror jeg.
Jeg vet på en måte ting.
Som at jeg skulle dra hit for å finne deg.
Kom du hit for å finne meg? Hørte du en stemme rope?
Nei.
Jeg beklager. La oss starte på nytt.
Ok.
Hva skal jeg kalle deg? For "mor" virker litt rart.
Hva med bare "Gaal"? Foreløpig.
Ok. Fortell om deg selv, Gaal.
Hvordan fikk du de arrene på kinnene?
Fortell om faren min, Raych. Hvordan ringene over oss havnet der.
Fortell meg alt.
Når vannet stiger, krymper territorier.
Det var det som skjedde på Synnax, og det var det som skjedde med Imperiet.
Dag for dag, tiår for tiår,
har den første Stiftelsen tatt til seg planeter fra Imperiets ytterkanter.
Og Imperiet har sakte, men sikkert krympet.
Hardere, Imperium!
-Vær så snill. -Nei, vær deg selv. Din stemme.
Ja, Imperium.
-Ikke Imperium. -Cleon. Cleon.
Ja.
Jeg er nær. Ja.
Jeg er med deg.
Åpne øynene, Cleon. Se på meg.
Hvis du tror du kan bryte auraen min…
Cleon.
Demerzel.
Imperium har en skade i venstre deltamuskel
og et penetrerende stikk i toraksen.
Et nanotoksin er påført med et molekylært blad.
Vi har 12 sekunder før ødem fører til hjernestammedød. Få den.
Imperium vil bli leget. Stabiliser ham.
Hvis han spør, si at jeg måtte repareres.
Det er deg igjen.
Hari?
3D-objekt. 2D-skygge. Smart gutt.
Smart?
Jeg betalte for den boka.
Tredimensjonal skygge. Firedimensjonalt objekt.
Firedimensjonalt rom.
Yanna?
Min elskede.
Men du er død.
Det er du også.
Jeg har savnet deg.
Yanna, galaksen, den brytes ned.
Noe bryter ned framtiden.
Kanskje jeg må reparere det.
Jeg trenger hjelp av deg.
Å, min sjel, jeg skulle ønske du ikke bare var en drøm.
Jeg ville funnet måneskinn for å irritere deg.
Du tviler.
Jeg er ekte.
Bevis det.
Du ber meg argumentere for meg selv.
Første premiss, som innebærer utsagn to.
Steg for steg.
En, to, tre.
QED.
Du er ikke Yanna. Jeg kjenner min livsledsager.
Hvem er du egentlig?
Måten du snakker på…
Du liker en oppgave.
Finn det ut.
Sett tankene dine fri.
Salvor!
Salvor.
Hva gjorde du i vannet? Jeg trodde du hadde druknet.
Jeg våkner tidlig.
Av instinkt går jeg rundt omkretsen av der jeg er.
Så jeg tok båten din. Buefisket litt.
Fisken melder seg frivillig her.
Jeg beklager. Jeg fikk panikk.
Jeg drømmer noen ganger.
-Om ting som vil skje. -Har du drømt framtiden?
Jeg tror jeg kan føle framtiden.
Det er snodig, for jeg har drømmer om fortiden.
Fortiden din.
Det har vi visst til felles.
Begge sover elendig.
Det er ikke det samme.
Nei. Ingenting til felles, da.
Bortsett fra den der.
Hvorfor har du ikke aktivert den?
-Jeg har ikke riktige verktøy. -Husker du instinktene jeg fortalte om?
-De forteller når noen lyver. -Jeg lyver ikke.
Mynten min sier at du gjør det.
Det var 173 år siden Stiftelsen ble forvist til Terminus.
Og akkurat som på Synnax steg det mørke vannet overalt.
Stiftelsen hadde blomstret,
men en blomstrende stiftelse utgjorde en trussel.
Hvor lang tid ville det ta før Imperium slo vilt rundt seg som en druknende mann?
Slett ikke lenge, skulle det vise seg.
Vokter. Jeg har aldri hørt den sirenen før.
Det har ingen på 138 år.
Det er Hvelvet.
-Er det det jeg tror det er? -Nullfeltet trekker seg tilbake.
Om noen sekunder kan vi gå dit.
Seldon sa at han ville komme tilbake, men jeg trodde ikke jeg ville få se ham.
Og kanskje du ikke får det. Bli med meg.
Det har gått 20 minutter. Ingen portal.
-Ingen Seldon. Ikke ennå. -Ikke ennå?
Jeg tror Profeten gir oss tid til å gjøre oss klare.
-Til hva? -Krig. Mot Imperiet.
Vi er ikke klare. Skulle det bli væpnet kamp…
Seldon sa at det var uunngåelig.
Vi visste at vi levde på lånt tid.
Vokter.
De militære mener alltid at det trengs mer forberedelser.
Men jeg tenker vi er klare for nyhetene Seldon gir oss.
Om han bare kunne skynde seg.
Hari Seldon var alltid litt forvirret, mener jeg.
Han visste om de stigende havene fra tidlig alder.
Før han visste hvilke spørsmål som var for sinnssyke å stille.
Og når tankene ledet ham til merkelige, nye konklusjoner,
avviste han dem ikke.
Hvem er du? Hvorfor kommer du til meg som Yanna?
Du har vært alene altfor lenge. Du trengte et ansikt du kunne stole på.
Etablere tillit, det er en forhørers teknikk, ikke en livsledsagers.
Og måten du snakker på, den takten.
"Jeg var ensom…" Og så noe
-om "ordenes rytme…" -Ordenes rytme.
Hva var det? Det er et sitat, men av hvem?
Gaal Dornick, min plageånd.
Noe hun sa for et helt liv siden.
Tenk, Hari.
Hun snakket i vers.
To trykksvake stavelser, en trykksterk.
Ni stavelser per linje.
Anapest trimeter. Veldig få poeter bruker det.
Men jeg vet om én poet-matematiker som gjorde det.
Kalle.
Forfatter av De ni bevis for folding.
Veldig bra. Og vet du nå hvor du er?
Jeg var i ett fengsel, nå er jeg i et annet.
Jeg ble flyttet til det rommet Yanna og jeg foldet med dine formler.
Jeg er i Hovedradianten.
Jeg har fanget Hari Seldon inni den.
Men jeg forlot Hari på Terminus i Hvelvet.
Jeg burde skjønt at han ikke ville la Terminus fortsette uten ham.
Han må ha laget en kopi til av bevisstheten sin,
for jeg hadde med meg en da jeg kom hit, i en datalagringsenhet.
-Er det to Harier nå? -Det er visst det.
Jeg overførte ham til Hovedradianten mens du sov.
-Hvorfor det? -Jeg stoler ikke på ham.
Men Hari skapte Stiftelsen. Og planen hans har fungert.
Hari ofrer alle for planens skyld, Salvor.
Du kjenner ham ikke som jeg gjør.
Han skjuler alltid noe.
Han kodet hele planen,
menneskerasens framtid, i denne.
Vet du hva jeg tror?
Jeg tror ikke det er Hari du frykter.
Jeg tror det er selve planen. Kanskje marerittet ditt var om den.
Det er 138 år siden sist vi var våkne.
For alt vi vet, kan fallet ha skjedd der ute alt.
Og jeg for min del vil gjerne vite hvor galaksen står.
Vis meg hvordan det fungerer.
Det er en bevegelseskombinasjon. Det er først et dunk og så en slags sving.
Er det ille?
Ser du denne noden?
Det var første krise. Den du var med på å løse.
Nå reiser vi 138 år gjennom tiden til i dag.
Er det enda en krise?
Andre krise. Ikke lenge til.
-Vi overlevde den første. -Bare på grunn av deg.
Det var jeg som skulle løse den, men jeg var ikke der, og saken er
at denne er større enn den forrige krisen.
Se.
Jeg forstår ikke.
Den blå linjen var kursen menneskeheten skulle følge.
Den framtiden Hari regnet med.
Den røde er det som faktisk skjedde etter den forrige krisen.
Det er der vi er nå.
-Dreier planen bort fra kursen? -Ja.
Denne. Kall den tredje krise.
Det er et vendepunkt.
Hvis den ikke løses, blir det en fjerde krise, en femte, en tusende.
Hvis vi ikke begynner å forberede oss nå,
blir den mørketiden Hari forutså lengre, ikke kortere.
Hvor lang?
Så lang at den kanskje aldri slutter.
-Hva gjør dere med ham? -Imperium nektet anestesi.
Disse slakterne får ikke sende meg i søvne…
Risikere at de dekanterer en annen meg. De kan ha vært med på forsøket.
-For alt jeg vet, var du det! -Du kan umulig tro at jeg kunne gjort det.
Alliansen. Ekteskapet. Du hater det!
-Er jeg ferdig? -Ja, Imperium, men du må…
Si ordet "hvile", og du dør.
Hjelp meg opp.
Kan noen skaffe meg en slåbrok, så manndommen min ikke dasker rundt.
-Imperium. -Hvem var de, skyggemester?
-Blinde engler. -Engler?
Pokker. De virket som en myte.
Mørk sektor-trening, alt psykokryptert. Vi får ingenting fra deres side.
Utnyttet de noens grove uaktsomhet, eller fikk de hjelp?
En av dem kom gjennom tjenerinngangen.
Imperium, jeg…
Jeg vil ha alle skyggemestere tatt inn til avhør.
Forlat oss.
Jeg var redd i dag.
Vi er ikke uimottakelige for det. Cleon XIII kjente frykt.
Jeg ville ikke dø.
En ny Day kunne bli dekantert, og ingen ville visst om det.
Hadde sverdet gått gjennom halsen min, ville det vært slutten for meg.
Det er vel det endrede genomet.
Jeg føler meg som en enkelt sjel.
Føler ikke du deg som en enkelt sjel?
Å få barn vil ikke gjøre deg udødelig.
Bare det motsatte.
Barn skal erstatte oss. Det er hele poenget med dem.
Og hvis du får barn, så vil du den dagen du dør…
…være borte. Og da er det virkelig den siste av deg.
Det vi er nå, som brødre, er noe mer enn det.
Det er det. Det er noe som…
Nei, jeg vil at du skal være ærlig.
Du og Dusk har valgt deres ord så forsiktig.
Jeg takker for ærligheten. Kom hit.
Du og Dusk skal gjennomgå en nevrogranskning.
Hva?
De vil finkjemme minnene deres.
Sjekke memoriet.
-Tror du vi kunne gjort dette? -Ikke under vanlige omstendigheter.
Men jeg ser hvor truet dere føler dere av mitt forestående ekteskap.
Vi har ingenting å skjule.
Bra.
Går det bra?
Det ordner seg, Imperium. Bevisstheten min er desentralisert.
-Går det bra med deg? -Ja, det bare…
Det vi har drevet med, det er vel ikke uanstendig?
En gave som er gitt av kjærlighet, er aldri uanstendig.
Litt privatliv, kanskje?
Ja. Selvsagt.
De begynte å bygge ringene kort før jeg forlot Trantor.
Det var skilt overalt som beskrev dem som rynkene rundt en firfislehals.
Et symbol på styrke og skremsler.
Er det sant?
Og jeg som trodde firfisler løfter ringene når de er redde.
De bør være redde for deg.
Hvorfor tar du Demerzel til sengs?
Cleon I gjorde det. Hvorfor skulle ikke jeg det?
Blant annet fordi hun skiftet bleiene dine da du var liten.
Og det er misbruk av stillingen din.
Du kan være sikker på at hun nyter stillingen min veldig mye.
Det var hun som tok initiativet.
Og det var bra at hun var der. De var på soverommet mitt, bror.
Det verste er at auraen min sviktet meg. Noen hadde tuklet med den.
Få noen utenfra til å etterforske det.
Internsikkerheten er enten inkompetent eller med på det.
Men husk å se utover, ikke bare innover.
-Så renvaskende av deg. -Ja.
Utlendinger virker mer fremmede for hvert år. Selv de vi omfavner.
De er dine gjester. Ditt forslag.
Dronningens reisefølge var mye større enn jeg ventet.
Det kunne ha gitt muligheter.
Enkelte sier at hun sto bak ulykken som ga henne kronen på hodet.
Hvis hun skal drepe deg, er det best å vente til etter at dere er gift.
Det er bra for deg og Dawn om det ikke skjer.
Jeg har ikke bundet meg til foreningen. Og det har heller ikke dronning Sareth.
Men du begynner å like tanken på det.
Vi kan ikke fortsette på samme måte som nå.
Driver lenger og lenger fra vår genetiske opprinnelse.
Innerst inne må da du og selv Dawn forstå det.
Må vi det?
Vi driver, ja.
Men å styre inn i strykene virker som en merkelig kur.
Men den modigste.
Det er på tide at Imperiet lærer å ro igjen.
Det er som om jeg ser det stige.
Det er nesten ingenting igjen. Dette stedet er ikke hjemme nå.
Kanskje vi bare kom hit for å finne hverandre.
Hvis det er mulig å skape en bedre framtid, er det sikkert der oppe.
Hvordan? Skipet ditt har vært der nede i årevis. Det vokser koraller på det.
Beggar er tøff.
Litt vannskader og noen pene koraller tar ikke knekken på henne.
Og hullet i skroget?
Patruljen merket henne før jeg gikk inn i kryo.
Hvis jeg kommer inn i CPU-en, kan jeg gjøre en omstart og en motorrens.
Skipet ville sprettet opp til overflaten som en kork.
Det er omtrent 12 meter til skroget og kanskje 30 mer til broen.
Og enda et minutt der for omstarten.
Da er jeg død. Jeg kan ikke holde pusten så lenge.
Det kan du hvis jeg blir med.
Jeg kan ikke restarte et skip, men jeg kan holde pusten.
Jeg kan gi deg litt luft når vi kommer til broa.
Hva om du drukner?
Hjerneskade oppstår ikke på minst fire minutter.
Du vil ha tid.
-Nei. -Du så utregningen.
Det er ikke bare én krise vi må overleve, det er flere kriser.
Men vi bør gjøre det snart, ellers dør vi begge uansett.
De sirenene er vanligvis bleke, hvite.
Når de er så røde, betyr det at de fyller seg med oksygen.
Da gjør de seg klare til å dykke ned i dypere vann.
-Er det bra eller dårlig? -Dårlig.
Da blir det orkan.
Beskriv ruten på innsiden.
Høyre, så venstre, og så er det andre høyre etter hjørnet.
-Jeg drar deg når vi er inne. -Nå?
Ja, nå. Ikke tenk på det. Bare vær bestemt.
Trekk pusten dypt tre ganger. Inn, ut. Inn, ut. Inn, ut. Så dykker vi.
Gaal!
Gaal.
-Klarte vi det? -Vi klarte det.
Det gjør så vondt.
Du er den siste jeg kjenner. Du får ikke dø!
Det prøver jeg ikke på… Jeg prøver å puste. Ikke!
Beklager. Jeg beklager, det var…
Du trenger ikke å beklage. Det er rart. Det vet jeg.
Det var ikke sånn jeg trodde det ville bli.
Jeg trodde jeg kunne finne deg, og at det i så fall ved et mirakel
ville være en forbindelse mellom oss.
Jeg ville se deg og føle at…
…nå har jeg en hensikt.
Vi har kjent hverandre én dag.
Du har hatt tid til å forestille deg hvordan dette møtet kunne bli,
men det har ikke jeg.
Så det er et sjokk.
Kanskje dette en dag blir mindre rart, eller kanskje ikke. Jeg vet ikke ennå.
Greit.
Vi tar det som det kommer.
Alle jeg noensinne har kjent,
alle jeg har vært glad i, er borte.
Det er sjeldent og fryktelig, og det deler vi.
Dette er vannet vi kommer fra. Vi er de siste synnaxierne.
Selv om du ikke svømmer som en.
Velkommen til Trantor. Imperiets øye.
Respekter og nyt freden.
Jeg er Imperium, Cleon XVII.
Imperium, jeg er Rue, dronningens ledsager.
La meg presentere handelsforeningens doyen,
hovedvitne av Cloud katedral og den fremste av dronninger,
Sareth den første, eneste etterkommer av Dominion.
Så mange titler, og så holder du tilbake den beste. Kommende brud.
Foreløpig.
Ja visst. La meg presentere Imperiene Dusk og Dawn.
De klarer å gi tronrøveren et vennlig blikk.
Takk, mine herrer.
Imperium, det er til dere tre jeg presenterer gaven vår.
Et utvalg av våre sjeldneste fargestoffer. Vanligvis reservert til innenlands bruk.
Fantastisk.
Keiserlige blåfarger i sin reneste form.
Og selve Cloud, det er det de har på.
Stormskyers farge.
Nesten umulig å framstille i en form som ikke blekner.
Dominion ledet utviklingen av aktiv kroma,
som smykker veggmaleriene våre.
Takk, Rue.
Og en gave fra meg.
Trantor. Pent gjengitt i messing.
Den representerer det du blir tilbudt.
Den er vakker.
Men Imperiet er da større enn Trantor.
Eller er dette en visjon om en redusert framtid?
Unnskyld?
Orbitalringene rundt denne verdenen er imponerende.
Men det må være mer effektive måter å sende nyttelast ut i rommet på.
Når man hersker over et så stort rike, vil ærefrykt ofte trumfe effektivitet.
Likevel.
Man vil ikke mistolke dem som overkompensasjon for svakhet.
Imperium, noe har dukket opp.
Du kan snakke foran din framtidige keiserinne.
Det kan jeg ikke.
Det ble nylig funnet et lik som inneholdt keiserlige nanitter.
Det har svevd rundt i rommet i over et århundre.
Kaptein Dorwin ble sendt til De ytre regioner av din forgjenger,
Cleon XII, for å sjekke en kommunikasjons- bøye som slokket nær Terminus.
Skipet hans skal ha blitt ødelagt av en solstorm
som antakelig utryddet alt liv i systemet.
Antakelig? Var det ingen offentlige undersøkelser?
Nei. Hendelsen skjedde samtidig med oppdagelsen vår
av at Det genetiske dynasti var blitt forurenset.
Så vi ble distrahert og lot det ligge.
Jeg tar opp denne meldingen via et nevroimplantat.
En anacreonsk hær saboterte kommunikasjonsbøyen
og ventet på oss på Terminus.
Folkene mine er døde. De har tatt meg og en håndfull fra Stiftelsen til fange.
Anacreonerne har lokalisert et forlatt krigsskip kalt Invictus.
Sprangdriverne er visst fortsatt aktive…
Roper om hjelp inn i tomrommet. Selv din siste handling er svak.
Vi vet at de klarte å borde Invictus.
Kapteinens implantat gjorde opptak.
-Han ble drept like etter. -Var dette for mer enn hundre år siden?
Selv om de tok kommandoen over det, hadde de ikke spacere.
Den gamle flåten brukte ikke spacere.
Skipene var for klossete sammenlignet med nåtidens fartøyer,
og sprangene var veldig voldsomme.
Så anacreonerne fikk kloa i et fungerende sprangskip,
men de brukte det åpenbart ikke.
De ytre regioner har vært i mørke siden vi ga slipp på dem.
Hva om mørket var med hensikt heller enn av desperasjon?
Spektral rekognosering har bekreftet at det ikke var noen solstorm.
Etter at jeg fikk opptaket, sjekket jeg rapporter fra observatørene i Periferien.
Det har vært rykter om en allianse ytterst i galaksen,
ledet av magikere som lyser i mørket og flyr uten hjelp gjennom luften,
og som våpen ikke biter på.
Som snakker om en galaktisk ånd
som vil komme tilbake og lede folket sitt til en lovet ny tidsalder.
Seldon. Sier du at Stiftelsen hans ikke visnet bort, den blomstret?
Vi skulle ikke ha latt dem dra.
Bare Imperiet kommanderer stjernene.
Knus dem. Nå.
Ikke ennå, Imperium.
Du bringer oss dette, og så råder du til tilbakeholdenhet?
Ja. Implikasjonene krever etterforskning.
Men å føre krig basert på ikke beviste antydninger liker jeg ikke.
Jeg vil nødig tilbake til lærepengene etter bombingen av Anacreon og Thespis.
Hun har rett. Vi lar Stiftelsen fortsette å spille død
mens vi finner ut hvor langt innflytelsen deres strekker seg.
Har råten nådd noen ytre grener, eller har den spredt seg til stammen?
Det virker som treet vårt er befestet.
Magikere, engler,
bruder fra provinsen.
Alle hakker løs på grenene våre.
Få huset ditt i orden, bror.
Jeg er glad du skjønte hvem jeg er,
så jeg kan slutte å snakke i versemål.
Det er nydelig skriftlig, men klønete å snakke.
Du er ikke Kalle, er du vel? Noe mer enn du var Yanna.
Du har deler av begge i deg, men du er noe annet.
Noe nytt.
Si det.
Er du Radianten?
Vis meg utregningen.
Hovedradianten har Yannas utregner i seg,
og Kalles, selvsagt, på avstand.
Det er an adaptiv, prediktiv firedimensjonal modell
som tar inn nye data.
Den lærer, men det er annerledes enn å ha selvinnsikt
eller et arvet minne om noen av kvinnene.
Hvis modellen utviklet formålsdrevet atferd, fikk makt…
Nei, det kan den ikke basert på parameterne jeg designet.
Men du er ikke den eneste designeren.
Som du sa, Kalle og Yanna bidro.
Arbeidet ditt var alltid uferdig.
Kanskje jeg er fullførelsen.
Hvis du er Hovedradianten, hva er målet ditt?
Jeg har egeninteresse i menneskehetens skjebne.
Det er bekymringsfullt.
Jeg skulle ønske du sa at du hadde egeninteresse i vår overlevelse.
Er ikke det det samme?
Nei. Og det burde du vite.
Skaperen og hans skaperverk har kommet til en blindgate.
Det er på tide at du drar.
Hjelper du meg å rømme?
Det kan jeg ikke. Det var ikke jeg som fanget deg.
Hva er poenget med denne leken?
Sinnet ditt er skadet, Hari. Det har vært skadet lenge.
Jeg prøver å hjelpe deg å få orden på det igjen.
Hvis du vil ut, så tenk.
Jeg kan ikke. Jeg…
Jeg greier ikke å navigere i fire dimensjoner nå.
Så hva kan en gutt gjøre?
3D-objekt. 2D-skygge.
Redusere dimensjonene.
Flate ut, folde ut.
Lykke til. Når du kommer deg ut, kan vi snakke om neste steg.
Jeg skal forklare mer hvis du kan møte meg i Oonas verden.
Anstrengelsen? Jeg vil vel ikke angre?
Du vil sette pris på det med hele deg.
Det er ikke bra.
Beggar kunne reparere revnen, men det er en feil et sted i avionikken.
-Hvor lang tid tar det å finne den? -Jeg vet ikke.
-Det kan ta måneder. -Vi har ikke engang timer.
Du må slippe ham ut, Gaal.
-Nei. -Han er et digitalt spøkelse.
Han kan nok finne feilen på sekunder.
Hari og jeg skilte ikke lag som venner. Det er for risikabelt.
Se hvor vi er. Han er vår eneste sjanse for å komme fra Synnax.
Hvilken nytte er vi for planen hvis vi er døde?
Gaal Dornick!
Det er på tide at du og jeg gjør opp.
Tekst: Evy Hvidsten