Vanhimmat koskaan kerrotut tarinat ovat tähtiin kirjoitettu.
Tarinoita ajalta ennen ihmisiä ja jumalia, kun Titaanit hallitsivat maata.
Titaanit olivat voimakkaita, mutta heidän valtansa lopettivat heidän omat poikansa,
Zeus, Poseidon ja Hades.
Zeus vakuutti veljeään Hadesta luomaan niin voimakkaan pedon
että se voi voittaa heidän vanhempansa.
Ja omasta lihastaan, Hades synnytti sanattoman kauhun.
Krakenin.
Zeus'ta tuli taivaan kuningas.
Poseidonista merten kuningas.
Ja Hades, Zeus'ken huijaama,
jätettiin hallitsemaan Manalaa pimeyteen ja surkeuteen.
Se oli Zeus kuka loi ihmisen, ja ihmisen rukous ruokki Jumalan kuolemattomuutta.
Mutta aikojen myötä, ihmiskunta tuli levottomaksi.
He rupesivat kyseenalaistamaan Jumalia ja lopulta nousivat heitä vastaan.
Tähän maailmaan syntyi lapsi.
Poika, joka muuttaisi kaiken.
Perseus.
Mikä hätänä poika?
Minä saan veljen tai siskon pian.
Sinä luulet meidän rakastavan tätä lasta
erilailla kuin sinua... Mutta me emme.
Tämä lapsi on sinun.
Minä...En ole kenenkään poika.
Olen isäsi Perseus, Marmaraon äitisi,
ja sinä olet aina poikamme.
Side meidän välillä, on enemmän kuin lihaa ja luuta.
Mutta rakkaus joka meillä on sinua kohtaan, on sitä josta Jumalat ja kuninkaat ovat taistelleet.
En koskaan ymmärtänyt Jumalia,
mutta jopa minäkään en kysellyt sitä, että sinut pelastettiin syystä.
Ja jonain päivänä, se syy, tulee viemään sinut kauksi täältä.
Mutta ei tänä yönä.
KAKSITOISTA VUOTTA MYÖHEMMIN
Perseus!
Tulet raihnaiseksi vanha mies.
Marmara! Marmara!
Toisena päivänä...Ei mitään!
Surun vuoksi!
Kelle ohjaamme kiitoksemme tästä loistokkaasta lahjasta?
- Säästäkää meidät, olkaa kiltti. - Poseidon? Zeus?
- Ketä minä kiitän Manarasta? -Kiitä miehiä, jotka yllyttivät heitä.
He murskasivat saareni, laittoivat ruton sinun.
He ottavat meiltä mitä haluavat. Olemme heidän orjiaan.
Jumalat antoivat meille elämän. Siitä, meidän pitäisi olla kiitollisia.
Olen kyllästynyt olemaan kiitollinen rippeistä.
Olen kalastaja, Perseus on kalastaja, ja he ovat vieneet meiltä kaiken.
Mitä me olemme. Ja silti, kaikesta huolimatta, he haluavat meidän rakastavan heitä.
Jonain päivänä, jonkun on noustava vastaan.
One day somebody's gonna have to say enough.
Kuten sinä päivänä kun tulit meille.
Myrksky toi minut luoksesi.
Tiedän sinulla olevan kysymyksiä, poika. Toivoisin minulla olevan vastauksia.
Minulla on kaikki mitä tarvitsen. Tässä näin.
Hyvää yötä, poika.
Pidä se vakaana!
Tekla, ota seppele. Hae seppele.
Zeus'n patsas! Loistava!
Jokin ei ole oikein.
Sotilaat, mitä he tekevät?
Pitäkää kiinni!
- Keitä he ovat? - Sotilaita Argosilta.
- Mitä he ovat tehneet? - Julistaneet sodan.
Sodan Jumalia vastaan.
- Käännetään venen. - Ei! Älkää tehkö mitään.
Missä poika on?!
Zeus, sinun täytyy lopettaa tämä!
He hyökkäsivät temppeleihimme! He julkesivat häpäistä Zeus'n kuvan.
- Me pääsisimme heihin käsikis. - Mukautuminen voidaan tehdä, aselepo!
Ei!
Minä loin heidät ja he palkitsevat rakkauteni... uhmakkuudella?!!
Ei tule olemaan aselepoa!
Vihdoinkin, raivoa sinulta.
Kuinka kauan se on kestänyt? Kuinka kauan, veljeni?
Siitä lähtien kun olet nähnyt kasvoni?
Hades.
Loputtomat vuodet, minä katselin Manalasta.
Minä näin rakkauden hillitsevän raivoasi.
Sinä loit heidät yhdestä syystä,
jotta heidän rukouksensa ruokkisivat kuolemattomuuttamme.
Mutta sinä rakastit heitä liian hyvin.
He kasvoivat vahvaksi ja nyt olen pakotettu nousemaan sillä me kaikki olemme uhattuina.
- Mitä sinä haluat veli? - Päästä minut irti.
He tulevat rukoilemaan jälleen ja sinä tulet kylpemään heidän kunnioituksessaan ja peloissaan.
Ja me kasvamme vahvoiksi taas.
Hän kuuluu Manalaa, ei tänne.
Sinä et kerro minulle minne minä kuulun.
Sinä sanoit sen olevan rakkaus joka meitä ruokkii,
mutta olet riippuvainen heidän rakkaudestaan.
Olen vain oppinut elämään heidän peloistaan...
- Heidän tuskastaan. - Zeus, veljemme puhuu totta.
Kuule häntä.
Mene, tee mitä tahdot.
- Isä, tarvitsemme lisää kuolevaisia. - Ei, Apollo.
Hades on oikeassa. Heidän röyhkeydellään on hinta.
Kuten lapsille, heille täytyy muistuttaa asioiden järjestyksestä.
Anna esimerkki, veli.
Käännä heidät toisiaan vastaan.
Ja takaisin syliimme.
ARGOS
- Olemmeko viimeinen vene palaamassa? - Ette kapteeni, te olette ainoa.
- Onko hän yksi meistä? - Ei, löysimme hänet kuolleittemme joukosta.
- Hän on ainoa selviytyjä. - Antaa palatsin päättää mitä teemme hänelle.
Jatka.
He antoivat meille maissia pelloilta ja auringon, ja taivaan. Tässä ovat kaikki meille annetut lahjat.
Lahjoja, niitä ei voida ottaa pois. Tämä otetaan pois, jos emme osoita rakkautta Jumalille.
Jos et halua olla saastassa ja surkeudessa joita olemme tuoneet itsellemme.
- Argos, kuten heilutamme ruoskaa... - Pois tieltä!
Orjuuden kauneus ja kirkkaus.
Ihminen ei voi hallita ihmistä, taistele Jumalia vastaan ja sinua rangaistaan.
- Onko tässä kaikki mitä on? - Me menetimme useita miehiä, Teidän Majesteettinne.
Mutta meillä on voitto.
Kuningas Kepheus'lle, Kuningatar Cassiopeialle!
Ei ...
Teille.
Meidän mahtavalle legioonalle, meidän sankareille, jotka uskalsivat antaa iskun
Zeus'n sydämeen!
Temppelit palavat, patsaat ovat kaatuneet.
Me olemme näännyttäneet heidät rukouksillamme.
Tänään, sukupolvien taistelujen jälkeen,
aurinko ei laske meren taa.
Se laskee itse Olympukselle!
Uusi aika on alkanut.
Ihmisen aika!
Tuo vihainen katse ei pue sinua, Andromeda. Ota jotain juotavaa, tunnet itsesi elävämmäksi.
Andromeda ...
- Mikä sinun nimesi on? - Perseus.
Ota tämä. Juo ole hyvä.
- Kädet irti! - Riittää!
Tyttäremme, lähetti.
Oletteko nähneet mitä tuolla ulkona tapahtuu?
Oletteko edes vaivautunut katsomaan?
Me toimimme innoitteena.
Sadat miehemme ovat menettäneet henkensä.
Silti me juhlimme.
Te uhmaatte Jumalia ja silti käyttäydytte kuin siitä ei olisi seuraamuksia.
Ja mitä te haluatte? Pitäisikö meidän pelätä?
Pitäisikö meidän täristä ja pissata housuihimme peloissa?
Jumalat tarvitsevat meitä. He tarvitsevat palvontaamme.
Mitä me tarvitsemme heiltä?
- Katsokaa tytärtäni. - Älkää.
Mikä voisi olla jumalallisempaa kuin hänen kasvonsa?
Kauniinpi kuin kaikki Kreikan naiset, kauniinpi kuin itse Aphrodite.
Olympialaisten pitäisi kadehtia häntä. Me olemme Jumalia nyt!
Kuningattareni ...
Mielenkiintoista.
Te olette pölytahra kynsiemme alla.
Teidän henkäyksenne on lahja Olympukselta.
Te olette loukanneet voimia jotka ovat yli käsityskykynne.
Kuka te olette?
Olen Hades.
Polvistukaa.
Ei nyt Perseus, sinä saat mahdollisuutesi.
Mitä te tiedätte kauneudesta?
Mikä on kauniinpaa kuin kuolema?
Katse minuun kuolevainen kuningatar.
- Äiti! - Istu!
Kymmenen päivän päästä, kun aurinko pimenee.
Minä vapautan Krakenin.
Argos pyyhkäistään pois maan päältä ja te kaikki siinä mukana.
Paitsi, jos uhraatte prinsessan,
jota niin typerästi vertaatte Jumaliin.
Vain hänen verensä tyydyttää Krakenin
Zeus'n, jota olette loukanneet.
Valitkaa rangaistuksenne Argos, tuho tai uhraus.
Tämä on Zeus'n tahto,
isänne tahto.
Argosissa on puolijumala.
Se on mahdotonta.
Hän on teidän.
Hänen nimensä on Perseus.
Me voimme antaa hänelle turvapaikan.
Olenko kuullut hänen rukouksensa?
Poika ei tunne rakkautta minua kohtaan.
Hän ei eroa millään tavalla muista, jotka ovat kääntäneet selkänsä meille.
Yksi meistä, puolijumalamme. Puhukaa!
- Minä en ole puolijumala. - Kuka sinä olet? Miksi sinut lähetettiin?
En tiedä.
Neuvon sitä vastaan Sira, häneen ei voi luottaa.
Mitä sinä sait minut tekemään?! Draco!
Jätä hänet.
Onko se mahdollista? Jos se on totta, sinä olet Zeus'n poika.
Voit pelastaa meidät.
- Sinun täytyy pelastaa meidät. - En minä voi teitä pelastaa, olen vain ihminen.
Valtiaani, niin kauhealta kuin se kuulostaa, voi uhraus olla ainoa keino.
- Älä sano edes sanaakaan! - Hän on oikeassa.
Kenenkään ei pitäisi kuolla vuokseni.
Anna Perseus'n mennä.
Sira, meidän pitää saada prinsessa ulos kaupungista heti.
- Me löydämme piilopaikan hänelle. - Ette voi piilottaa häntä Hades'lta.
Niin sanoo Jumalan äpärä.
Minun isäni...kuoli Jumalan tappamana.
Äitini, siskoni ...
Kaikki joita rakastin, kuoli Jumalan toimesta.
Minä korjaan verkkoja, en heiluttele miekkaa.
Puolijumala, sinulle on vieras.
Hän sanoo tuntevansa sinut.
Minun nimeni on Io, Perseus.
Kuinka tunnet minut?
Minä katselin sinua koko elämäsi. Ohjasin sinut perheellesi.
- Oletko Jumala? - On Jumalia ja on ihmisiä.
Ja sitten on meitä. jotka ovat siltä väliltä.
Useita vuosia sitten, minä kieltäydyin Jumalan ehdotuksesta.
Minut kirottiin iättömyydellä.
Niin iso kirous.
Olen elänyt vuosia katsellen rakkainpieni kuolevan.
Uskoisin sinun ymmärtävän sitä kannetta.
Onko se totta?
Olenko minä Zeus'n poika?
Kyllä.
Syntymätarinasi, alkoi kapinallisesta Kuningas Acrisius'ta.
Ihmiskunta on kyllästynyt Jumalten huonoon kohteluun ja julmuuteen.
Acrisius johti Olympuksen piiritystä.
Sanottiin muiden Jumalien halunneen yksinkertaisesti tuhota Acrisius'n sekä hänen armeijansa.
Mutta Zeus rakasti ihmistä liikaa.
Sen sijaan, hän päätti tehdä Acrisius'ta esimerkin.
Hän naamioi itsensä kuninkaaksi
ja vieraili kammiossa missä kuninkaan vaimo oli nukkumassa.
Kuninkaani.
Zeus?
Acrisius oli suunniltaan raivosta.
Hän määräsi vaimonsa ja Zeus'n vastasyntyneen pojan teloitettavaksi.
Kiroan sinut Zeus! Kiellän sinulta ruumiin jota kynnit
ja äpärä lapsen sen mukana!
Kuningatar ja hänen lapsensa lähetettiin merelle.
Äitisi kuoli, mutta sinä, puoliksi ihminen, puoliksi Jumala, sinä elit.
Olen seurannut sinua siitä lähtien, odottanut päivää jolloin sinä autat
lopettamaan Jumalien tyrannian.
Olet syntynyt tappamaan Krakenin.
En tiedä miksi synnyin.
Tai mikä olen.
Mutta tiedän ettei se ole Kraken kenet haluan tapppaa.
Kuinka pääsen Hades'een?
Jos Kraken kaatuu, Hades on tarpeeksi heikko jotta voit antaa kuolettavan iskun.
Vain silloin, saat haluamasi koston.
Sitten heidän on parempi vapauttaa minut.
Jos Kraken voidaan tappaa, Stygianin noitien pitäisi tietää miten.
Noidat ovat kauempana kuin yksikään legioona on koskaan käynyt.
- Kukaan ihminen ei voi mennä sinne. - Kukaan ihminen.
Pidä etäisyytesi Io.
Zeus, anna anteeksi nämä teot ja suojele meitä.
Ja sinä yhä uskot heidän voivan auttaa?
Tämä on itsemurha.
Tässä ovat he jotka otat mukaasi Perseus, kunniavartio.
Nuoria miehiä jotka näyttävät hyviltä rivissä.
Ja vanhoja sotilaita, jotka ovat matkalla eläkkeelle.
Tiedättekö mikä Kraken on?
Kraken on meidän loppumme.
Jättimäinen alkukantainen peto. Se ei ajattele, se ei tunne.
Jopa Jumalat pelkäävät sitä, ja sinä, sinäkö aiot tappaa sen?
Älkää tulko.
- Tarvitse en apuanne. - Et tietenkään.
Olet Zeus'n poika.
Mutta meillä on käsky.
Herrat, olkoon matkamme pitkä, täynnä tuskaa ja kidutusta.
And maybe all complain about as bitterly as old man.
- Joten, mitä otamme mukaan? - Ottakaan kaikki.
Miksi luulet noitien kertovan meille mitään?
No, he kertovat meille tai tapan heidätkin.
- Mikä se on? - Anna sen olla.
Älkää jättäkö meitä Jumalien armolle!
Älkää menkö, jääkää!
Jääkää tänne, olkaa kiltti! Auttakaa meitä!
Uhratkaa vain prinsessa!
Varo suutasi! Pysykää takana. Pysykää takana!
Ajattelet heidän olevan kiitollisia.
Ehkä he ovat kyllästyneet olemaan kiitollisia.
Hyviä uutisia! Veljeni ja minä olemme päättäneet liittyä seuraanne matkallenne.
- Meillä on jo tarpeeksi muukalaisia täällä. - Meistä voi olla suuri apu teille. Luota minuun.
- Te tarvitsette meitä. - Tarvitsen sotilaita, en metsästäjiä.
Kuka teistä sotilaista tietää miten leikata Nemeanin leijonan särkymätöntä ihoa?
Kuka heistä tietää sentraalin haarniskan heikon kohdan?
Kuka heistä tietää minkä kauloista katkaista viisipäiseltä Hydralta?
- Keskimmäisen. - Keskimmäisen, hyvä arvaus.
Veljeni ja minä tiedämme kuinka tappaa.
- Me nautimme siitä. - Jos pysytte perässä,
ette pelkää kuolemista. Tulkaa mukaan.
Se on kuolema jonka pitäisi pelätä meitä.
- Kuningas Acrisius. - Ei ole ketään Acrisius'ta.
Vain Calibos.
Meillä on yhteinen vihollinen. Zeus.
Veljeni.
Mitä haluatte minulta?
Zeus siitti vaimosi, hän selvisi.
Häpeäsi lapsi.
- Perseus. - Hänkö elää?
Murhasit vaimosi syyttä.
Nyt, Perseus vannoo itse Argosista tuhoavansa minut.
Hänen täytyy kuolla.
- Mitä haluat minun tekevän? - Zeus täytyy luulla minun palvelevan häntä,
mutta minusta tulee vahvempi.
Kunnes olen täysissä voimissani,
olet minun aseeni.
Tule.
Käytä tätä.
Tapa Perseus vuokseni.
- Ja minä tuhoan Zeus'n vuoksesi. - Palvelen sinua, poika kuolee.
- Kuinka kaukana se on? - 4 päivää noitien luo.
4 päivää? Olen jo nyt väsynyt.
Tässä, käytä tätä.
Haluatko meidän odottavan?
- Sinä todella olet kalastaja. - Olisitpa nähnyt isäni.
Sinä, tuo aseesi.
- Oletko käsitellyt miekkaa aiemmin? - Siihen tarvetta ei ole ollut.
Ymmärrän. Vasen jalka eteen.
Liikkeesi, ne pitäisi olla sulavia.
Ase on osa sinua.
Anna ampiaisen pistää.
Keskity.
Tunne mikä ympäröi sinut.
Pidä tasapainosi koko ajan.
Jos kaadut ...
Kuolet.
Nouse ylös.
Älä...
Sinussa on Jumala.
Ota se mukaan.
Opetus on päättynyt.
Perseus ...
Lahja Jumalilta.
Hyväksy vain se.
Voin tehdä tämän miehenä.
Miekka on sinun.
Herrat, hakekaa Pelastajamme.
Pegasus.
Kukaan ihminen ei ole koskaan ratsastanut sillä.
Se on viesti, he tarkkailevat meitä.
- Perseus! - Perseus!
Perseus!
- ... miksi meidän aina täytyy... - Kuuntele!
Auttakaa minua!
Auttakaa minua
Sinä löyhkäät isältäsi!
- Kuka tuo on? - Minä tiedä en.
Kysytään häneltä.
Anna olla.
Ei, me erkanemme. Seuraa vain verta.
Tule!
Katso, hänen verta!
Oletko tyytyväinen nyt?
Hyökkäys!
Odottakaa, odottakaa!
Mikä tuo on?
Ixas, lance!
Draco!
Hyppää!
Juokse!
Kaikki, naama naamaa vasten!
Pysykää maassa.
- 3 lisää! - Jumalien nimeen, ne ovat isompia!
Mitä ne ovat?
Djinneja.
Taistelin niitä vastaan legioonassa.
Tämä on heidän aavikkonsa.
- Vihollisia? - Niin ajattelinkin.
He eivät ole ihmisiä, eivät enää.
- Aavikkotaikureita, kurkunleikkaajia. - Jonkun pitäisi kiittää heitä.
Mitä?
- Mitä se on? - Myrkkyä, Hades'lta.
- Rukoile, rukoile Zeus'lta voimia. - En!
Rukoile typerää isääsi.
En!
Ota leipä.
Meidän täytyy kääntää sydämmemme Hades'lle, se on ainoa keino!
Veljet ja siskot, tulkaa luokseni!
Tulkaa!
Minulla on keino ulos kurjuudestanne! Hades on pyytänyt prinsessaa!
Uhratkaa yksi, koko kaupungin elämän puolesta!
Miksi he pysyvät vaiti, meidän kärsiessä?
Miksi he vartioivat naista jonka kuolema voisi pelastaa meidät?
Onko hän parempi kun kukaan teistä?
Olemme kauan palvoneet Zeus'ta Argos'lla,
mutta se on Hades kuka nyt tarjoaa pelastusta!
Meidän täytyy rukoilla sitä, joka näytti meille syntimme!
Ja kuka tarjoaa meille pelastusta
verellä!
Lahjus lauttamiehelle.
Kun he haavoittuvat taistelussa, ne korvaavat heidän ruumiinosansa mustan magian lumolla.
He eivät tunne kipua, elävät satoja vuosia.
Joten, kuinka vanha tämä on?
En välitä. En luota niihin.
Sinä palat.
Juo tämä.
Haen lisää vettä.
Mitä hän sanoo?
Djinnit ovat odottaneet vuosia sitä, joka vapauttaa heidät Jumalilta.
- Hän sanoo, ettei ole ihmisten ystävä. - Älä sano.
Mutta ainoa tapa miten voimme auttaa Perseus'ta, on yhdessä.
Draco, katso.
Yhdessä.
- Hän ei ole valmis matkustamaan vielä. - Aika hupenee Io.
- Hän saattaa olla puolijumala, mutta on silti ihminen. - Tuntuuko paremmalta?
- Hieman. - Hyvä.
Ylpeytesi tappaa miehiäni! Sinulle annettiin lahjoja, käytä niitä.
- Nämä lahjat ovat ansa! - En välitä mitä ne ovat, käytä niitä!
En! En halua käyttää miekkaa tai mitään mitä he antoivat minulle!
No, me jatkamme kuolemista sitten.
En voi tulla heidän kaltaisekseen.
Jos teen tämän, teen sen ihmisenä.
Mutta sinä et ole vain ihminen.
Minä valitsen olla.
- Ihminen ei voi tehdän tätä, Perseus. - Kenen mukaan, Jumalienko?
Jos minulla olisi lahjasi ...
Kun tarvitset miekkaasi, se on laukussani.
He ratsastavat sillä.
He yrittivät tappaa meitä, minä en nouse kyytiin.
Mahtavaa. Mitä odotatte?
No, meidän täytyy korvata kadotettu aika.
- Me teemme hyvää aikaa. - Emme tarpeeksi hyvää.
Pimennys lähestyy.
Kuinka lähellä olemme Pohjoisia Vuoria?
Kestää kaksi päivää ennen kun pääsemme noitien luo.
Tämä tekee minut sairaaksi.
Luota minuun, on parempi yhdellä kuin yhdessä.
- Miksi et hymyile? - Kun syljen Jumalien silmiin.
Sitten hymyilen.
- Mikä tämä paikka on? - Stygian Puutarha.
Täällä Kraken voitti Titaanit.
Niin Argos näyttäisi kun häviämme.
Jokainen askel jonka otamme, on loukkaus Jumalia kohtaan.
Hyvä.
Perseus, kysy vain mitä sinun tarvitsee tietää, ei enempää.
Tietty.
- Vierailijoita! - Kuka se on?
- Perseus, ei. - Emme tulleet tänne taistelemaan.
- Pieni yksi kysymys. - Perseus, Zeus'n poika.
Jumalan lihaa.
Noita!
Helppoa.
Pysykää luonani, leidit.
Kuka teistä vastaa kysymykseeni?
Sinä haluat tietää Krakenista. Kuinka tappaa se.
- Aivan oikein. - Hukkareissu.
Kraken ei pelkää aseita.
Sillä on oltava heikkous.
Ehkä, mutta tieto vaatii maksua! Uhraus! Uhraus!
Silmä!
- Päästä hänet! - Ei!
- Tee se! - Et uskaltaisi!
- Emme näe vastausta ilman silmää. - Päästäkää hänet!
Nyt vastatkaa kysymykseen!
Kuinka me tapamme Krakenin?
On olemassa ratkaisu, mutta se on mahdoton sellainen.
Gorgon Medusa.
Mikä tahansa lihallinen kuolee hänen katseestaan.
Hänen vankilansa on Styx-joen alla, Manalan laidalla.
- Titaani vastaan Titaani. - Hänestä ei ole hyötyä Krakenia vastaan.
Emme voi kontrolloida häntä.
- Sitten otamme hänen pään. - Nerokas poika.
Ja silmän, antakaa meille silmä.
Odota, on vielä lisää. Ettekö halua tietää lisää?
Perseus, ei.
- Kerro hänelle. Kerro hänelle! - Mitä?
Matka ei pääty hyvin.
Kohtalo on puhunut.
Sinä tulet kuolemaan, Zeus'n poika.
- Se on vale...Tule. - Mikä on kirjoitettu historiaan.
Perseus, tulet kuolemaan.
- Miksi Djinniy jättävät meidät? - He uskovat meidän kaikkien kuolevan.
Se on ennustus.
Kuka sinä olet?
No, voit kutsua minua...isäksi.
- Jos haluat. - Isäni on kuollut.
Jumala tappoi hänet.
Valitettava uhri sodassa jonka ihmiset itse aloittivat.
Ihmiset eivät murhanneet perhettäni, veljesi sen teki.
Sinä kuulit noitien ennustuksen, et tule voittamaan Krakenia, ...vielä vähemmän Hades'ta.
Jos jatka tätä matkaa, tulet kuolemaan ja silti Argos tulee kaatumaan.
- Jos olet niin varma, miksi olet täällä? - Tarjotakseni sinulle turvapaikkaa.
Veresi on minun Perseus, ja se tekee sinusta Jumalan.
On aika tulla Olympukselle ja alkaa elämään siten.
Mielummin kuolen mudassa noiden miesten kanssa, kun eläisin ikuisesti Jumalana.
Sinä typerä poika, ihmisten koko olemassaolo on minun armonlahjani.
Sellaiseksi joka loi ihmiset, et tiedä paljoakaan meistä.
Me elämme, taistelemme ja kuolemme toistemme vuoksi.
Emme sinun.
Kerro Hades'lle, että tapaan hänet pian.
- En tee tätä tarjousta uudelleen. - Hyvä.
- Sillä en haluaisi kieltäytyä kahdesti. - Perseus ...
Odota.
On kallis tie mitä kuljet.
Kucuk muotoili tämän kilven skorpioneista.
Vahvempaa ja kevyempää kuin mikään metalli.
Hyvin harvinainen ja laadukas tavara.
Voimme taistella missä vaan...
mutta emme Manalassa.
Onnea, kalastaja.
Kuulit mitä noidat sanoivat.
Mutta voimme todistaa heidän olevan väärässä.
Tarvitsen apuasi.
Ne eivät ollleet Jumalia, jotka pelastivat minut tuolla ylhäällä.
Jos usko meilä olevan mahdollisuuksia.
En koskaan muutenkaan pitänyt Argos'sta.
Tiedän reitin.
Sitten menemme Manalaan... Tapamme Medusan.
- Entä nyt? - Odotamme Charonia.
- Charon kuljettaa vain kuolleita. - Vapaaehtoisia?
Uikaamme.
Lahjus lauttamiehelle.
- Joten mitä tapahtuu kun pääsemme sinne? - Vain toinen peto tapettavaksi.
Peto?
Medusa oli kaunis aikoinaan.
Niin kaunis, että hän saattoi Poseidonin kiusaukseen.
Kun hän lähenteli häntä, hän juoksi Athenan temppeliin,
ajatellen Jumalattaren suojelevan häntä
Ei suojellut.
Poseidon otti hänet kylmällä lattialla.
Hän rukoili Athenalta lohtua, mutta Jumalatar ei tuntenut muuta kuin inhoa.
Hän varmisti ettei kukaan enää koskaan haluisi Medusaa.
Yksi vilkaisu sitä olento mikä hänestä on tullut, muuttaa minkä tahansa elävän kiveksi.
En voi auttaa sinua tuolla, kiroukseni estää minua.
Se oli Athenan pieni lohdutus Medusalle, jotta Medusa ei voisi koskaan vahingoittaa naista.
Vain miehet sallitaan temppeliin.
Mutta kukaan mies ei ole tullut sieltä ulos.
Medusalla on häntä ja sitä hän käyttää.
Kuuntele.
Kuule hänen lihasten kutsuvan sinua.
Haista hänen ihonsa.
Tunne hänen nälkä sisälläsi.
Medusa on tappanut sinut nyt kahdesti.
Luuletko hänen antavan sinulle päänsä?
Hän ei tule olemaan ylpeä siitä.
Yksi katse hänen silmiin ja sinä muutut kiveksi.
Hyvä.
- Yritän nauttia tästä niin paljon... - Minä yritän auttaa sinua pysymään elossa.
Älä katso minuun!
Rauhoita myrskysi.
Olemme lähellä Medusan luolaa.
En koskaan uskonut pääseväni tänne paikkaan.
Kuka on menetyksesi?
Tyttäreni.
Otettiin pois hänen kuusitoistavuotispäivänään.
Raahattiin tänne alas.
Minulla on tunne, että tapaan hänet pian.
Sait meidät tänne asti, joten jatketaan loppumatkakin.
- Kuinka monta kolikkoa sait Zeus'lta? - Vain yhden.
Tunsin yhden hienon miehen elämässäni.
Isäni.
Nyt tunnen neljä lisää.
Ja naisen.
Ja mikä helvetti olettekaan.
Tiedän meidän kaikkien olevan peloissamme.
Mutta isäni kertoi minulle, jonain päivänä jonkun on noustava vastaan.
Jonain päivänä, jonkun on sanottava "Riittää"!
Tämä voisi olla se päivä.
Luottakaa aisteihinne ja älkää katsoko narttua silmiin!
- Ei oikeasti innosta luottamusta. - Vaiti.
Kuunnelkaa...Eusebios, pidä katseesi maassa.
Mennään!
Jatkakaa!
Try, mene.
- Draco... - Mene!
Eusebios, seuraa minua!
Pidä kiinni!
Eusebios...
Muista mitä Perseus sanoi.
Katse alas!
Ixas, ei.
Katse alas.
Missä sinä olet?
Eusebios...
Mene!
Odota täällä.
Minä pöllytän hänet ulos.
Valmiina!
Nyt!
Nyt meidän täytyy kuolla yhdessä!
Antakaa heidän tietää, ihminen teki tämän.
Vain sinä ja minä, Zeus'n poika.
Perseus ...
Älä muutu yhdeksi heistä.
Io, olen täällä.
Ei ole aikaa.
Pimennys...
Perseus, sinun on mentävä ennen kuin on myöhäistä.
En mene minnekään.
Kohtaloni on varma, mutta Argosin kohtalo on yhä käsissäsi.
Koko elämäni, olen ollut siellä.
Et koskaan jättänyt minua.
En voi jättää sinua.
Tämän osan matkasta sinun on tehtävä yksin.
Perseus, et ole vain osaksi ihminen, osaksi Jumala....
Olet molemmista parhain.
Kaikki järjestyy.
Veli...
Kuolevaisten on aika maksaa!
Lapseni odottaa tahtoasi.
Jätä meidät.
Vapauttakaa Kraken!
Kraken tulee nyt!
Kärsimyksemme päättyy, kun peto on tyydytetty.
Viekö se meidät?
Vai viekö se Andromedan?!
Se on nimeni mitä he kutsuvat.
Tämä ei voi jatkua.
Tuo on Kraken!
Andromeda!
Hades, me uhraamme prinsessan sinun nimeesi.
Se tulee, veljet ja siskot!
Argos on kaatunut.
Tuntuuko vahvemmalta, veli?
Luulit Krakenin tuovan sinut heidän rukouksiin.
Mutta Kraken on lapseni.
- Se ruokki vain minua. - Minä komennan Olympusta.
- Muista ketä palvelet! - Palvelen itseäni.
Siitä lähtien, kun petit minut.
Lähetit minut Manalaan vihattavaksi sillä aikaa kun itse kylvit heidän rakkaudessaan.
- Me tarvitsemme ihmisten rakkautta. - Ei, sinä tarvitset sitä.
Minä selvisin heidän pelollaan.
Valtasi on ohi, veli Zeus.
Sinä katsot kun minun siunattu kostajani ahmii heidän toivonsa
ja sitten lopulta...tunnet tuskani.
Argosissa on vielä puolijumala, veli.
Perseus ...
Laukku! Tule!
Ei!
Olen Jumala. Elän ikuisesti.
Mutta ei täällä.
Veneet tulevat meitä varten.
Sinua, ei minua.
Sinä et jää, ethän?
Perseus, Argos tarvitsee hallitsijaa.
En voi olla kuningas.
Palvelen paremmin ihmisenä.
Minulla saattaa olla hyvä kuningatar heille.
Olympus on sinulle kiitollisuuden velassa.
- Kuten olen minäkin. - Hades elää.
Hän on takaisin Manalassa.
Ostaa aika, epäilemättä.
Odottaa ihmisten heikkenevän, ja heidän heikkoudestaan hän vahvenee.
Se on ihmiskunta, jolla on avaimet Hades'n nousuun, on aina ollut.
Joten, me näemme häntä uudelleen?
Kyllä, mutta nyt maailma tuntee miehen joka voi pysäyttää hänet.
Tietysti, sinulla oli apuja.
Miekka, Pegasus.
Halusin ihmisten palvovan meitä taas, mutta en halunnut sen maksavan minulle poikaa.
Tuo on melkein inhimillistä sinulta.
Et varmaankaan harkitse uudelleen tarjoustani,
paikasta yhdestä meistä?
Minulla on kaikki mitä tarvitsen täällä.
Et ehkä halua olla Jumala, Perseus.
Mutta sinunlaisesi saavutusten jälkeen, ihmiset palvovat sinua.
Ole hyvä heille.
Ole parempi kuin me olimme.
Ja jos sinä haluat jatkaa tätä maallista ihmisenä olemista,
en anna sinun tehdä sitä yksin.
Olet kuitenkin, Zeus'n poikal!
Transcript by: Don4EveR & radojka, www.subscene.com Suomennos: gerber