www.titlovi.com
103.6, WPTZ. Radio sa svim vijestima. Promet, sport i vrijeme.
WASHINGTON, 19. RUJAN 1999. -U okrugu je velika gužva na Constitutionu.
Bok, ured dr Landona, molim vas. -Ova stvar je jeftina.
Ovo je užasno. -Halo? Bok, Tara Huffman je, imam termin u 8:15,
a zaglavili smo na Constitutionu.
Oprostite, možete li pričekati? Halo?
Bok, Celia, na drugoj liniji sam. -Ček. Celia? -OK, u redu.
Brzo, brzo. -Hvala ti.
Hej, što ima? Molim?
Zašto? Nazvat ću te. Nađimo se u predvorju. OK?
Peters je dao otkaz. -Duguješ mi 25 centi.
Što se dogodilo? Zašto? -Ne znam. Ne znam što je bilo.
OK, postaja metroa je malo dalje. Zašto ne bi tako išao?
Jesi li sigurna?
Jesam, da. -Žao mi je. -U redu je. -Hvala ti.
Dobro, stari, pazi na mamu, OK?
U redu. -OK. -Sretno. Nazvat ću te poslije. -OK. Bit će sve dobro.
U redu. -Bok.
Nazvala sam čim sam čula. -Tvoj posao je da me čuvaš, O'Neal. Ti si moj oklop.
Kako sam ja mogla znati da će sazvati tiskovnu konferenciju, a kamoli da će
podnijeti ostavku? -Je li imao razloga? -Sekretar? O da.
Želi provoditi više vremena... -Više vremena sa obitelji?
Isuse. Je li Stanton došao? -Donio je krafne. -Naravno da je.
Kakav mi je dan? -Imamo sastanak u 11, on je uranio, ručak ti je upitan. -Što je u 11?
Stožerni narednik Thomas Tully. -Nikad čuo za njega. Prebaci.
Nedostajao si na briefingu. -Moram dobro slušati oko pruge, Carl,
ili bi me vlak mogao pregaziti. -Da si došao na vrijeme,
čuo bi to kao i mi ostali. -Morao si nešto znati.
Hej, ja sam bio tu. Ti nisi. Ti si kriv. Donio sam ti krafnu.
Ima mrvice. -Žena mi je morala na pregled vodenjaka.
Dobro. Prioriteti. Ne znam kako uspijevaš. Žena,
djeca, hrčak... -Bio je skočimiš. Na milostiv način je naposlijetku uginuo.
Život se pročistio iz tvog pacijenta. -Bio je to šok, ali konačno sam prebolio to.
Dobro si? Što te muči? -Vladin sam odvjetnik koji će ostati bez posla.
Ma daj! Ti si superzvijezda na rubu slobodnog angažmana. Naći ćeš nešto.
Usred godine izbora? Čak ni Tiger ne bi mogao pjevati taj dio. Zašto misliš da ja mogu?
Jer je tvoj politički darvinizam apsolutno instinktivan.
Hvala. -Nema na čemu.
Sjećaš se onog osvrta o odlikovanju kojega sam ti dao u srpnju? -Nejasno se sjećam.
Nadogradnja Medalje časti? Imaš briefing o statusima.
Kada? -Sada. -Sa kime? -Stožernim narednikom Thomasom Tullyjem.
Tim za spašavanja Zračnih snaga, umirovljen. Doletio je iz Davieja. -Tvoj sastanak u 11.
On je prijatelj tog tipa.
Čijeg tipa? Koji tip? -Kandidat za Medalju časti.
Zašto nije došao sam?
Jer se dodjeljuje posthumno.
Bolje pročitaj. Evo ti.
Kriste, ja... -Podsjećam te od srpnja.
Govorimo o mom prijatelju iz dana rata.
Pit je spasio živote. -I nagrađen je Križem Zračnih snaga.
Što tu nije u redu? -Davanje Križa je degradiranje.
Mi smo ga prijavili za Medalju časti. To je drugačije. -Naredniče,
reći ću vam nešto što već vjerojatno znate.
Nadogradnje odlikovanja su rijetka. Kriterij za pregled je nova informacija.
Mislio sam da je dio o "novoj informaciji" vaš posao.
Ovo je bilo prije 30 godina.
Postoji neka agenda koju imate za koju bih ja trebao znati?
Odgađanjem pravde, pravda je uskraćena.
To je moja prokleta agenda. -Naredniče Tully, sekretar Zračnih snaga
je danas dao ostavku. Za tri mjeseca
svi u ovom uredu će biti bivši, uključujući mene.
Za ovo će trebati godine.
Pogledat ćemo ovo još sljedeći tjedan.
Sekretar Peters?
Jesam. -Ja sam Thomas Tully. Tim za spašavanje Zračnih snaga.
Umirovljen.
Agencija za reviziju obrambenih ugovora traži regionalnog direktora.
To bi bio korak unazad.
OK, službeno si sam. -Ne budi takva.
Popis za pozive ti je u računalu, Sekretar te traži, zvala ti je žena.
Stani. Zašto?
Nije rekla. -Ne. Peters.
Želi te vidjeti u svom uredu za pet minuta.
Čestitam na poslu, Carl. Još maskota pod tobom.
Hvala vam, g. Sekretaru.
Sjedni. Sjednite.
Stožerni narednik Thomas Tully misli da se ne odnosimo kako treba u pogledu Medalje časti.
To je nesporazum. -To sam i ja rekao.
Gospodine?
Operacija Abilene je bila jedna od najkrvavijih bitki u cijelom ratu.
Ratu u Vijetnamu. -Hvala. -Cijela satnija je skoro da nije bilo tog padobranca.
Padobranac spasitelj. -Pitsenbarger je legenda u zajednici padobranaca.
To shvaćam.
Carl ti slaže raspored. Skupit ćeš svjedočenja o borbama, osobno,
te pripremiti sve za puni osvrt o odlikovanjima.
Ali predstavljamo proračun odboru. -Da, ali Carl je to pokrio.
Ja sam radio na tome. Cijelu godinu.
A sada ćeš raditi na ovome.
Medalja časti je najviše odličje za vojnu hrabrost koje postoji.
Patton je rekao da bi mijenjao svoje zapovjedništvo za to odlikovanje.
Eisenhower, Bijela kuća. Zašto ti misliš
da bi generali sa četiri zvjezdice i predsjednici rekli nešto takvo?
Iskreno, nemam pojma. -To je odličan početak.
Skinuli su me sa rada na proračunu jer je neki vojničić stjerao Petersa u kut.
Zezaš me? -Nije vojničić. Iz Zračnih snaga je. Tebe je maknuo jer si ga posramio.
Tullyja? -Ne. Petersa. -Nisam radio procjenu odlikovanja, ja... Nemam vremena za ovo.
Koji si ti posao dobio? -Zakonodavni sam direktor za Madison Holt, ako te se to tiče.
Predsjedavajući Zračnih snaga? -Ima li drugih? Moram li ti slovkati?
Ludo je. -Uzmi nekoliko dana, prikupi nekoliko ratnih priča,
neka Celia napiše sažetu izjavu u kojoj će zatražiti još vremena.
Izgledat će da nam je stalo dok se ne prebaci na sljedećeg aljkavog tipa koji će preuzeti
tvoj posao i ti ćeš se izvući prije nego Vlada vidi proračun.
I to je to? -Da, to je to.
Idem samo na jedan dan, dušo.
Pucaju na nas sa svih strana. Prijem.
Charlie 6, trica je spremna.
Svi se sagnite! -U zaklon!
Kontakt! Victor Charlie! Imamo ranjenih i pucaju na nas!
Heaven 1, Pedro dolazi. Otprilike smo udaljeni 3 km.
Primljeno, Charlie 6. Mi smo stigli. -Charlie 6... -Odmah se maknite iza!
Imaju minobacače i automatsko oružje. To je zasjeda!
Krećite se!
Hej, Tully! Ne izgleda dobro dolje.
Ne znaju kako staviti ljude na nosila.
Sranje, to je njihov bolničar.
OK. -Netko se mora spustiti dolje i privezati ih.
Nema šanse, dolje je gore nego u paklu, Pits. -Oni ne mogu čekati. Ostali su bez bolničara.
Daj da se spustim i ubrzam sve.
Čim pokupimo njihove ranjene vraćaš se u helikopter. -Razumijem.
Prokleto pazi.
Spuštam se.
Zvuči kao samoubilačka misija.
Samoubojstvo je beznadno.
Ono što je Pitsenbarger napravio bilo je...
Bila je to hrabrost.
Bio je to pakao za vidjeti iz moga gledišta.
Zašto nije dobio medalju '66?
Morate imati mišljenje. -Da je moje mišljenje bilo važno ovo bi se davno riješilo.
Bavite li se ičim, naredniče?
Imate li posao, hobi, ili je ovo jedino što radite?
Ja sam medicinski brat u palijativnoj skrbi.
Radim sa terminalnim pacijentima i njihovim obiteljima
da bih razjasnio ciljeve pred smrt i
upravljanje simptomima. Psihičkim. Društvenim.
Duhovna potpora.
Jeste li sami prostrli krevet?
Molim? -To je jednostavno pitanje.
Moja žena to radi.
Mora da je pušiona biti ona.
Ima li ikakav cilj ovoga?
Već smo prošli ovo.
Ti si samo jebeni novajlija.
Naredniče,
ovaj vaš stari projekt oživljavanja je u komi tri desetljeća.
Iz ovoga ja ništa ne mogu dobiti, ali sam svejedno ovdje.
Dakle, što želite?
Oprostite što smo vas zadržao.
Spavam duže nego što sam običavao.
G. Pitsenbarger, gospodine. -Nije to što starim teško,
nego držanje dovoljno budnim da uživam.
Hvala. -Pa... -Hvala ti. -Dakle...
Ti si novi. -Novi?
Ako želiš pravu priču o Abilene morat ćeš razgovarati sa vojnicima sa terena.
A oni su? -Ti radiš za Ministarstvo obrane, točno?
Oni su vojnici, bili su na terenu. Charliejeva satnija. 16-ta pješadijska.
Velika crvena jedinica.
Što se njih tiče to nije bila Billijeva bitka.
Bill je bio u Zračnim snagama. 80% žrtava je bilo iz satnije Charlie.
To su 34 ubijena u akciji u jednom danu.
Bill je bio dio toga, naravno.
Ali on nije bio jedan od njih.
Moramo to poštovati. -Dobro.
Billy Takoda živi
u okrugu Sterling. To je otprilike sat vremena vožnje odavde.
Tijekom godina žene su pronašle većinu ekipe.
Možda bi mogao početi sa njima. -A taj Billy...
Je li on... Hoće li razgovarati sa mnom? Je li dobro?
Vas dvojica bi se trebala dobro zabaviti.
Zdravo?
Koji vrag se dereš?
Isuse.
Billy Takoda. Nije vas bilo lako naći.
Budite pažljivi, čujete li me? Jeremy, ne ulazi u vodu.
Koja je tvoja priča?
Zašto si došao? -Pa,
cijenim to kroz što ste prošli. Došao sam pomoći.
Da si želio pomoći uzeo bi oružje, ubacio se u igru, prijatelju.
Priznao bi da imaš dio svake bombe koja je pala, ispaljenog metka u svakom okršaju
otkako si rođen. Da imaš krvi na rukama. Shvaćaš?
Druga prilika. Zašto si došao ovdje?
To mi je posao. Nemam izbora.
Vidiš? To je napredak. Ranjivost u komunikaciji.
Iskrenost gradi povjerenje.
To je jedina prava valuta koja nam je ostala u ovom svijetu.
Sada mi možete vjerovati?
Ne mogu.
Bi li vam smetalo da...
Došao sam da bih
čuo vašu stranu priče.
Ja ću govoriti. Ti ćeš slušati.
Vijetnam nije bio moj prvi zadatak.
Ja sam bio osuđen na to.
Prirodno rođeni ratnik.
Volio sam to. Radi ničega drugog se nisam osjećao više živim.
Ali nisam vidio ništa poput Abilene.
Takav gubitak ljudi.
Jebem ti! -Jebem ti! Bolničar! -Idemo! Idemo! -Bolničar! -Jan, pokrivaj me!
Dovraga Kepper, jesi li dobro?
Kontakt! Victor Charlie! -Pokret! -Pogođen sam! -Pokret!
Imamo ranjene i pucaju na nas!
Jebem ti!
Imaju minobacače i automatsko oružje.
To je zasjeda!
Pitsenbarger. Kako se on uklapa u sve ovo?
Ostao sam bez bolničara.
Nismo imali osigurano mjesto za slijetanje, pa... Pozvali su helikoptere zračnih snaga.
Pedro, Pedro. Charlie 6 je, budite svjesni da smo u škripcu ovdje dolje.
Više žrtava, trebamo te brzo. -Kontakt, na 1 sat.
Javite kada nas ugledate, prijem.
Razumijem, Charlie 6. Pedro vidi vaš dim.
Pits se spustio, spasio živote. Evakuirao ranjene.
Umro je boreći se uz ljude koje nije ni poznavao.
Sagni se, avijatičaru! Sagni se! -OK.
Usporite! U košaru ide samo vaš čovjek.
OK, sad. Ti.
OK? Drži ovo. -Da, da.
Lijepo i polako, sad! -Jedan, dva, tri!
U redu, drži se, stari. Morat ćeš mi nešto napraviti, u redu?
Pritisni to, u redu? Skroz do gore drži to pritisnuto. Ideš doma.
U redu. OK.
Digni.
U redu, drži se, stari. -Pokret! -Držite liniju! Držite liniju! -Dođi.
Koja je priča, poručniče? -Držimo perimetar od 100 m.
Pucaju na nas sa svih strana. Imamo dva mrtva i barem osam ranjenih za koje znam.
U redu, trebam vaša dva čovjeka. -Ovo je tvoj šou, avijatičaru.
Mott! -Tully je rekao da je sve to za odlikovanje vaša ideja.
Je li to istina? -Pripremio sam papirologiju, poslao je u zračne snage, to je sve.
Ali on nije dobio odlikovanje?
Nije, ne.
Zašto nije?
Bio je rat.
Pits nije bio jedini.
Napisao sam puno pisama roditeljima i djevojkama.
Nakon toga možeš samo ispravljati
i pokušati zaboraviti.
Kako to napraviti? -Kao što sam rekao, malo opet zalaješ...
Vratili ste se u Vijetnam?
Nisam više shvaćao svijet, a svijet sigurno nije više razumio mene.
Gdje sam to drugdje mogao otići?
Nakon što sam zaliječen, stari prijatelj iz srednje škole me nazvao i pozvao na pivo.
Sjedimo u baru i on sere o curama, kako smo radili pakao prije.
Što je on više govorio, to sam ja više shvaćao
da me to više ništa ne privlači, znaš?
A onda je izvalio, "Hej, ti si dobio Grimizno srce. Što se dogodilo, pogodili su te?"
Postalo je tiho. Pijani šupci su buljili u mene.
Sve što sam mogao čuti su vriskovi iz džungle taj dan i
kako granate zvižde.
Počeo sam se ljutiti.
Podigao sam majicu
samo da ga ušutkam. Izgledao je nekako čudno i
počeo se smijuljiti govoreći,
"Što si radio? Bježao?"
Znaš što? Možda i jesam.
Možda sam to radio svo to vrijeme.
Bio sam izbjeglica u vlastitoj državi i to je bolilo puno više od metaka.
Bole li još, djede?
Samo iznutra, dječače.
Dođite, djeco. Vrijeme je za jesti. Dušo, mislim da je paprikaš gotov.
Morat ćete to reći službeno.
Ovo je jedino službeno što ćeš dobiti.
Hej!
Donna Burr? Bok. -Hej, čovječe, ne diže se do 8 sati.
Žao mi je. Scott Huffman. Ministarstvo obrane.
Radi navečer? -Jimmy ima PTSP.
On ima opsesivno-kompulzivni poremećaj. Pati od halucinacija i ima još 50 drugih
efekata povezanih sa ratom. Spava tijekom dana jer ga noć užasava.
Znate li ijednog veterana iz Vijetnama? -Ne. To mi je novo iskustvo.
Kako ste se upoznali? -Mislite što ja vidim u psihološki nepodobnoj osobi poput Jima?
Ne. Uopće ne, gospođo. Samo... -Bila sam njegova medicinska sestra.
U Odjelu za veterane.
Možete puno naučiti o njima provodeći vrijeme sa njima.
Što su radili, koja je cijena. Svaki dan on pronađe snagu da ne zabije pištolj u usta.
Mislim da on zaslužuje malo susosjećanja.
I vjerujte mi, dobijam puno više nego što pružam. Ako želi spavati po danu
meni je to u redu.
Našao sam se sa Frankom Pitsenbargerom.
On mi je rekao da imate popis kontakata, svih ljudi iz satnije Charlie, koji ste sastavili.
To je ono što želite? -Pa... Ne, ja bih
volio popričati i sa vašim mužem.
Nadam se da ste iskreni jer je Jimmy jako težak za pridobiti
i može osjetiti podlaca izdaleka. -Nemam ni poziciju, niti mišljenje... Ja...
Evo vam popis. -Hvala vam.
Ako želite pričati sa Jimmyjem, morat ćete pričekati. Ništa ne obećajem. -Hvala vam.
Hej! Spavanje na dužnosti bi te ubilo u mojoj jedinici.
Znate što govorim, gospodine?
Ljudi ovdje misle da sam prokleti vampir. Možda su i u pravu
jer nisam spavao u mraku 32 godine.
Znate što govorim, gospodine?
Znate što je to?
Znam.
Ne. Ne, ne znam. -Da.
Velika crvena jedinica. 1. pješadijska divizija.
Najopakiji vojnici ikada.
Je li to napunjeno?
Jebem ti!
Znate li kako se zove puška koja nije napunjena?
Jebeni štap, gospodine.
Znate što, Jimmy? Mogu li vas zvati Jimmy?
Ja sam civil, tako da me ne morate zvati gospodinom. -Jedini razlog zašto pričam,
a ne pucam je Tully.
Govoriš da je sve ovo da bi Pits dobio medalju, je li tako?
Tako je. Apsolutno. -Jer me nije briga za tebe. Nije me briga za ništa.
Samo želim da me se prokleto pusti na miru! Razumiješ li što govorim?
Jebali su me i zajebavali. Nitko ne zna što je nestalo sa mnom tamo.
Nitko ne zna!
Razumijete što govorim, gospodine?
Slušajte, čovječe, ja... Nisam došao da pucate na mene, niti vas ljutiti. Samo...
Došao sam jer je Tully rekao da je vaša izjava bitna, a također i g. Pitsenberger.
Ja sam bio najstariji JNT kojeg su ikada vidjeli.
Njemačka, Guam...
Prokleta Okinawa.
Deset godina i nisam ispalio ni metak.
Razumijete što govorim, gospodine? -JNT? Što je to?
Jebeni novi tip.
Niži od sisa na zmiji. Zbog njih su ljudi ginuli.
Sve te proklete godine čekanja. Došao je Uskrs '66, a ja sam u prokletom Vijetnamu.
Prijavio sam se za to sranje.
Imao sam 33 godine, bio sam željan i spreman ubiti nešto.
Hej, Ray, još malo, točno?
32 dana i plivat ću u Schlitzu, ako ne poginem zbog tebe.
Koliko ti je trebalo da ubiješ prvog Vijetnamca? Znaš što govorim? -Skini mi se.
Koji je tvoj problem, čovječe? -Vas dvojica pokušavate poginuti?
Čovječe, makni se od njega.
Ti si mudriji, Ray.
Drži oči otvorene, čovječe.
Kreni, kreni, kreni! -Charlie! Sagni se!
Sagnite se, sagnite se!
Što imamo? -Tamo su bila trojica. Sredio sam jednog.
Sredio sam jednog.
Sranje.
Lijep pogodak. -Charlie 6, Charlie 3. -Izvolite, gospodine.
Isuse Kriste.
Charlie 6. -Poručniče, koji vrag se događa tamo? -Jebeni novi tip je ubio svog prvog.
Primljeno. Još nešto? -Negativno. -Razumijem. Charlie 3 odjava.
Kep, provjeri domoroca, a onda stavi nekoliko granata ispod njega.
Ako itko dođe po njega, znat ćemo.
Jebeni novi tip. -Dobro došao u Vijetnam, Jimmy.
Hajde, držim te.
Nikada prije nisam vidio nekoga kako umire.
Ta mala stvar je isisala sav bijes iz mene.
Razumijete što govorim, gospodine?
Osjećao sam se stvarno loše u vezi toga točno 12 sati.
A onda se nisam osjećao loše radi ničega.
Mislila sam da ovo ide na dno hrpe. -Mi smo dno hrpe.
Nazvao je neki Raymond, rekao da potvrđuje. -Današnje avanture u
post-traumatskom egzorcizmu. Nadajmo se da neće imati pištolj.
Sjedni i provedi me kroz zahtjeve za paket kongresnih odlikovanja.
Izjave novog svjedoka. -OK, to radimo.
Izvješće Ministarstva obrane o žrtvi. -Definitivno je mrtav, dakle imamo dva.
I potvrda lanca zapovijedanja. -Bingo! Gdje su oni?
Jer je neki Kepper
napisao izvješće nakon akcije i proslijedio ga.
Morao ga se odobriti između Bien Hoa, Saigon i Pentagona.
To bi bio protokol. -Točno. Gdje je onda?
Otvoren i izgubljen u 32 godine. Mislim... Ovdje pričamo o Vladi.
Ako ne mogu naći potvrdu lanca zapovijedanja, ovo je stvar za vojsku. Ja se mičem.
Zašto ne pitaš Keppera? -Jer on živi u Nha Trangu koji je u Vijetnamu,
a to je udaljeno 11 vremenskih zona. -Postoji novi izum nazvan telefon.
Izgleda da je lik zaluđen Kurtzom,
puši travu ispod drva Bodhe. Ne idem tamo.
Je li to tablica proračuna? -Je.
U redu, nazvat ću te sa puta.
Dođem ovdje, ispalim kutiju, ili dvije, provjerim mete, pokupim čahure.
To mi omogućava da budem kao građanin sa djecom.
Čuo sam da si posjetio Jimmy Burra. -Jesam.
On ubija stvari da oslobodi stres. -Pitar sa cvijećem, 75 metara.
Znaš, on još ima metak u glavi. Nije ga ubio pa su ga bacili u Odjel za veterane.
Drogirali ga 20 godina. -Ne mogu zamisliti zašto.
To je vražja stvar. Da netko umre da bi ti mogao gađati u lubenice i
ubijati zečeve po mjesečini.
Oružje prazno, Gene.
Oružje prazno.
Već sam čuo za tebe. -Jimmy nije obožavatelj.
Da, ni Tully. -Ako želite da taj čovjek dobije odlikovanje
moram dobiti izjave. Svjedočenje. -Bio je to jedan dan, prije nekoliko desetljeća.
Pitsenbarg je uletio u to sranje namjerno. Kako to objasniti?
Dužnost. Odanost. Misija. Izaberi.
Stalno sam mu govorio da se izvuče.
Ali nije želio otići. Čak je i njegov zapovjednik naredio da se povuče.
Taj helikopter je bio pod vatrom, ali on im je mahnuo da idu.
Vjerojatno je i njih spasio.
On je bio pripadnik Zračnih snaga. Nije ni trebao biti tamo.
Nitko od nas nije. -Kako to?
Već smo bili u patroli dva tjedna, ali kada smo ušli u sukob sa Vijetnamcima, prirodno
smo dobili dužnost. -Dužnost?
Mamac, brate. Živi mamac.
Svi dolje!
Bacili su nas tamo da ostvarimo kontakt. Alpha i Bravo bi došli sa boka,
samljeli bismo ih. Sredili ih bez obzira na žrtve. Pronađi i uništi.
Crtice na pištolju, dušo. Omjer ubijenih, brojanje mrtvih... Bilo je to totalno sranje.
Westmoreland, McNamara, Johnson...
Tako je novac tekao. Napadali su mravinjak, koristili nered sa žutima,
a sljedeći dan bi se Vijetnamci vratili.
Što se događa? -Žuti, gospodine! -Gdje? -Tamo, gospodine!
Mjesto je preplavljeno njima!
Pokret, pokret! -Na stablima su! Na stablima su!
Jebem ti! Pokrivajte me!
Nismo imali jebene šanse.
Puštaš me. -Samo da znaš, ne mogu pronaći zapovjedni lanac odobrenja
u Pitsenbargerovom fajlu. -Stavi to u svoje izvješće. -Nešto propuštam.
Što radiš? -Što?
Ta stvar je bila drevna povijest prije nego si se ti rodio.
Daj da ti nešto kažem. Neosporna je činjenica u Pentagonu
da sve zasluge idu časnicima.
U povijesti Zračnih snaga samo je jedna osoba van službe dobila Medalju časti.
Dakle, odobrenja nestaju jer je tip izvan službe?
To i nije baš nešto što želiš otvoriti.
A zašto ne? -Jer suočavanje sa Odborom za odlikovanja Zračnih snaga nije baš
u tvom interesu. Sranje.
Idem se otuširati. -Dobro. -Ne računa se.
Hej, faco. Mislio sam da ćeš pobjeći sa planete.
Idem polako. Dug je put do dolje.
Što mogu napraviti za tebe?
Jeste li čuli za generala John A. Hackmyera?
On je bio jedan od glavešina u Saigonu tijekom rata.
Također je bio i službeni sekretar koji je odobrio odjel za reviziju Medalje časti.
Možete li ga pronaći? -Vjerojatno je dosad već gnojivo. Osim toga
ti si taj koji ima sigurnosno odobrenje Ministarstva obrane.
Možda ne želimo da Ministarstvo zna.
Možeš li pričekati trenutak?
Ne želimo? -Zapovjedni lanci odobrenja su neophodan element za kongresni pregled.
I ne nalaze se u fajlu.
Što pitaš mene? -Pitam vas je li moguće da je ono što mi tražimo stvarno izgubljeno.
Što radiš?
Svoj posao. Kako to mislite što radim?
To je rijetka kvaliteta u današnje vrijeme. Što? Narasla ti je savjest?
Nimalo. To je gubitak energije.
Pronjuškat ću.
OK.
Tata! -Kako si, gospodine?
Imamo društvo.
Bok. -Duga je vožnja iz Wellingtona u školskom autobusu.
Nemam auto. Puštaju me da ga vozim doma navečer.
Tko želi graditi utvrdu? -Ja. -OK.
Hvala na kavi. -Bilo mi je zadovoljstvo.
Zbunio si me, čovječe...
Kada si me posjetio.
Opet sam počeo imati noćne more.
Ne mogu spavati.
Vjerojatno je normalno, obzirom...
Sjednite.
Ja...
Kada sam izašao iz Vojne bolnice u Saigonu, želio sam nositi svoju svečanu odoru
za svoju majku, iako sam znao... Iako su me iznijeli iz aviona. Ona je...
Plakala je kada me vidjela. Imao sam odlikovanja i Grimizno srce.
Odveli su me ravno u Odjel za veterane, bio sam tamo mjesecima
prije nego sam došao doma. Nikada više nisam vidio tu odoru.
Spakirala je sve iz rata u moju vreću.
Kao da se nikada nije dogodilo. Mislim da mene nije bilo briga jer...
Stoji na njenom tavanu od tada.
Moja kćer je
psihijatar.
Pomislila je da bi bilo dobro
za mene da je raspakiram.
Sve je još bilo tamo,
miris rata još na odjeći.
I...
Pits mi je to dao. Zamolio me da se pobrinem za to.
Zamolio me da joj to donesem.
Tip mi je spasio život i tražio me jednu malu stvar, a ja je nisam napravio.
Nisam mogao.
Znaš što to znači?
1954., sniježilo je cijelu noć. To je bio predivan Božić.
Uzeo sam Billu sanjke.
Još su negdje u garaži.
Bili ste bliski? -Naravno. Ali...
Ja sam bio na putu tih dana
da sam puno toga propustio.
Da.
Jesi li ti blizak sa ocem?
Zapravo ga nikada nisam upoznao.
Zašto ste ga pustili? Zašto ga niste zaustavili?
Ne možeš učiti svoju djecu vrijednostima,
a onda ih samo povući jer
se bojiš onoga što bi ti mogao izgubiti.
Samo se čini visokom cijenom za platiti.
Ako ne moj sin
čiji onda? Susjedov?
Sestrin?
Tvoj?
Bill je sve nas počastio svojim služenjem,
a to nije mala stvar.
Bez uvrede. -Nisam se uvrijedila.
1965. su prve kopnene trupe sletjele u Da Nang.
To mi je stalno bilo na televiziji.
Nekoliko tjedana poslije bombardirana je američka ambasada.
Amerikanci njegovih godina su počeli umirati,
dečki iz našega grada.
Mislim da ga je to potaknulo. Došao mi je jednu večer,
znao sam što misli. Bože, tako me protreslo.
Ali bio je nježan sa mnom. Nikada me nije tražio
dozvolu.
Mislim da je znao što bi to poslije značilo
da mu se nešto dogodi.
Dok sam se probudio već je otišao.
Sljedeći puta kada sam ga vidio
bio je ošišan i imao je zapovijedi.
Nisam nikada bio tako prestravljen, niti tako ponosan.
Ne mogu pomoći, ali
još mi nedostaje
da ga gledam kako kosi travnjak.
Miris svježe pokošene trave na njegovim tenisicama.
I kako bi smotao odjeću, čak i kada je bila prljava.
Jer je znao da će mu mama biti zadovoljna.
I nedostaje mi način na koji je lupkao klinove za sreću
kada bi udarao lopticu...
I kako bi me uvijek pronašao...
Kada bi prošao bazu. Tisuću takvih stvari.
Ali najviše mi nedostaje ono što nisam dočekao da vidim da radi.
Kako to mislite? -Nisam ga vidio kako se ženi,
niti kako voli vlastito dijete.
Jer samo bi onda
shvatio koliko ga je njegov otac volio.
Ja imam sina.
Onda znaš o čemu govorimo.
Tko je Jenny?
Jenny Reiner. Predivna je.
Živjela je sa nama kada je Bill bio u inozemstvu.
G. Huffman,
mi smo zapravo izgubili
dvoje djece tog dana. -Ovdje su njena pisma.
Dala nam ih je kada se udala.
Ali nikada ih nismo mogli pročitati.
G. Pitsenbarger, samo želim nešto razjasniti.
Ovaj proces neće trajati mjesecima.
Trajat će godinama.
Scott, ja imam rak. Trebao sam već otići,
da se vjerovalo doktorima. -On je borac. Moj čovjek.
Žao mi je. -Umiranje nije teže od gubitka djeteta, obećajem ti.
Napravi što možeš, sinko. -Hvala vam.
Spava tako čvrsto.
Nema briga.
Pitsenbarger.
Imao je sve. Ljudima je stvarno stalo do njega
i stvarno su ga voljeli.
Kako se mogao odreći svega toga?
Znao je što ostavlja iza sebe i svejedno je
bio tako siguran.
U što?
Da ga
nijedan metak neće
zaustaviti u tome da bude to tko je bio.
Nikada se nisam osjećao tako siguran u vezi ičega u svom životu.
Ja jesam.
Igrat ćemo se oposuma, dobro? Bez obzira na sve ne mičite se, ne dišite.
Hajde, popni se na vrh. Hajde, požuri.
Svugdje su oko nas. Zapovjednik je digao cijeli prokleti bataljon radi ovoga.
Stegnut ćemo ih u krug, odmah. -Takoda je još tamo, gospodine.
I Willy i Burr.
Nikoga nećemo ostaviti izvan perimetra.
Hej!
Halo?
Što god da želite,
u redu je.
Je li itko živ? -Je.
Ne mogu disati. -Dobro su vas sredili, poručniče.
Izvuci me odavde, hoćeš?
Hej, u redu. Trebam pomoć sa poručnikom, OK? Može? -Moraš pomoći Willieju.
Ne možemo ga ostaviti. -Willie je mrtav, prijatelju, u redu?
Jesi li sa mnom? Pogledaj me. Sa mnom si?
U redu. Hajde. Digni se. Hajde, uhvati ga za rame.
Jedan, dva...
Primi ga za pojas. Idemo.
Ovuda!
Hajde, čovječe, idemo! Digni se!
Takoda je. U ime Krista, ne pucajte. -Spustimo ga tamo.
Tamo. To je to. Polako, polako, polako.
Otvori i zavij, u redu?
Dobro, ne prečvrsto. Samo pritisni venu.
OK, to je to. To je to.
OK. Samo nekoliko minuta, u redu?
Hej, dobro se držiš. Držiš se super.
U redu, OK.
Jedan, dva, tri.
To mora ostati tu, u redu? Ne daj da se to pomakne.
OK? -Zašto si došao ovdje?
Jer si ti ovdje.
Je li on rekao išta?
On nikada ništa ne kaže.
Hej. Nekome, negdje se sviđaš. -Hej, Carl. -FBI provodi dubinsku analizu,
na užem popisu si za pomoćnika tajnika za zakonodavna pitanja.
Što si im rekao? -Da si lažljivi svodnik i da varaš u basketu.
Uvjerili su me da su to sve bili profesionalni zahtjevi.
A sto je sa Medaljom časti? -Medalja časti? Već sam to dao nekome.
Vjerojatno sam to trebao odmah napraviti. Netko te treba pokupiti.
Vidim da je senator Holt promovirao autobiografiju u godini izbora.
Da, trebao bi je pročitati. Možda nešto i naučiš.
Pišeš je? -Svaku drugu riječ.
To je dobro, Carl. Prvi puta da si rekao istinu u četiri godine.
Što je sa tobom? Ne želiš najbolji civilni posao u Pentagonu?
To te određuje.
3D potezi odavde prema vani.
Odjel za odobravanje proračuna. -Moram završiti izvještaj.
Zezaš me? Pogledaj me.
Ti si predator, čovječe. Prokleti mesožder.
Taj jedinstveni instinkt te odveo jako daleko u kratkom vremenu.
Nemoj mi sad biti sentimentalan. -Dakle, ti ćeš
pokriti izvješće? -Da, apsolutno.
Poslat ću stažistu da nastavi. -Stažistu...
Čestitam, čovječe. -Da.
Pomislio bih da ću biti bolji u ovome drugi put.
Mogao bi pročitati upute.
To bi bilo varanje.
Stanton te tražio. -Pronašao me.
Na užem popisu sam za pomoćnika tajnika za zakonodavna pitanja.
A što je sa Davidom Croftom? -Croft je otpao.
Onda je to odlično. -To određuje karijeru.
Zgrada Pentagona, pogled na rijeku.
Pošto su ubacili i pogled... -Da. Što je tu loše?
A što je sa Medaljom časti?
Pitsenbargerovi su u gradu. Frank ima neke preglede u Odjelu za veterane.
Što mu je?
Ewingov sarkom.
Bože.
Doći će ovdje za Dan zahvalnosti.
Možda će vidjeti našu situaciju, upoznati Lukea i tebe i...
Nećeš iskoristiti nas za svoj izgovor. -Naš žživot nije izgovor, Tara, nego činjenica.
Osim toga, Stanton je rekao da će netko nastaviti tamo gdje sam ja stao.
OK.
Navijali smo za Michigan puno prije nego što smo se preselili u zemlju divljeg kestena.
Više je od utakmice nogometa kada bi Wolverinesi došli u Columbus.
Još idete na utakmice? -Bože, ne.
Ne od... -1965.
Žao mi je.
Pričati o Billu je jedna od najvećih radosti u našem životu.
Održati ga živim nas jača. Tako balansiramo našu tugu
i kako živimo sretnim životom bez njega.
Je li to igrica?
Ovo je uređaj koji mi daje lijek.
Mislim da je skoro gotova. -Da, spremni smo.
Mogu li ja pomoći? -Luke, dušo, pokaži Alice i Franku svoju sobu.
Hvala ti, Luke. -OK. OK.
Kako misliš da bih trebao to napraviti?
Budi iskren.
Mislio sam na puricu.
"Medalja časti za Williama H. Pitsenbargera odbijena"
"Novi svjedoci, Izvješće ministarstva obrane, Zapovjedni lanac odobrenja"
Scott, mogu li ja reći blagoslov?
Da, naravno.
OK. Nebeski Oče,
molim Te, blagoslovi ovu hranu da se može hraniti ova rastuća obitelj
i prijateljstvo između nas.
I moli se za ovog mladića
dok nas časti svojom predanošću da osigura
da žrtve palih
nisu bile uzalud,
niti će se ikada zaboraviti.
Amen.
Što kažete, gospodine?
Što vi radite ovdje? -Tulley je imao tvoj broj.
Pa sam nazvao, razgovarao sa tvojom ženom. Dobra žena.
Rekla mi je gdje si.
Sjednite.
Kavu? -Ne. -Ne.
Potražili ste me da mi to date?
Nikada ne cijeniš
što američka artiljerija može napraviti
dok ne vidiš da ubija tvoje ljude.
O čemu to govorite?
Prva runda je ubila trojicu sigurno.
Neću ni govoriti koliko bi ranjenih umrlo poslije da zapovjednik
nije prvi stigao do njih.
Ako date svojim strijelcima dobre koordinate mogu pogoditi .105 teglu krastavaca.
Ja sam pogrešno ispravio udaljenost
i počele su po nama padati naše granate.
Što to govorite? -Naši su pucali po nama, brate.
Prijateljska vatra. To se neće zaobići.
Šteta! Šteta! Charlie 3 traži paljbu.
Pomak od Queenslanda, smjer 3 - 1 - 0,
udaljenost 300 metara. Mi ćemo vas navoditi.
Sranje. Palo je blizu. Prilagodi 100 lijevo.
Koji je to vrag bio?
Mogu li dobiti streljivo, molim vas?
Trebam jebeno streljivo.
Čovjek je pogođen! -Charlie 3 traži paljbu. Spusti 100.
Raspon je zadovoljavajući. Neka bude blizu. Neka bude blizu.
Pomaknite se! Pomaknite se!
Bolničar! -Bolničar!
Kada Tully kaže da sam ja taj koji je to počeo,
to je ono što stvarno misli.
Istina je
da sam ubio vlastite ljude.
Da sam dobro odredio brojeve
Pitsenbargera vjerojatno ne bi ni pozvali,
nikada se ne bi spustio, nikada
mi ne bi spasio život.
Možda bi on sjedio negdje uz obalu rijeke sa unucima i meni bi to bilo u redu.
Umjesto toga, on je mrtav,
a meni su dali prokletu Srebrnu zvijezdu.
Za što? Što sam preživio?
Ja sjedim i iz godine u godinu razmišljam o 20 sekundi
prije 32 godine koje bih, tako mi Boga, želio vratiti.
Preživjeti nije zločin.
Ne, nije, ali je doživotna kazna.
To da Pits dobije tu medalju, za njegovu obitelj, za ljude koje sam izgubio,
mogla bi biti jedina pristojna stvar koju sam izvukao iz toga rata.
Zašto se ne vratiš u Washington i ostvariš to, u redu?
Tata. -Hej.
Žedan sam. -OK, stari, idemo ti uzeti piće.
Tata, jesu li to vojnici kojima pomažeš?
Da, jesu.
Želiš li da ja budem vojnik?
Hej. Što se događa? -Hej.
Samo treba piće.
Shvaćam. Idemo ti dati malo vode?
Je li sve u redu? -Je. Vidimo se brzo.
OK. U redu. Idemo ti po vodu.
Jim, ja sam raspoređen u Vijetnam u jako zanimljivom trenutku tijekom rata.
I to me stvarno natjeralo da napišem knjigu.
U početku sam služio kao G3, ili časnik za operacije
za 1. pješadijska divizija, Velika crvena jedinica.
Bili smo raspoređeni sjeverozapadno od Saigona,
u vrlo ključnom području, blizu glavnoga grada,
tada Saigona, danas Ho Chi Minha. -Halo?
Ono što sam mislio pod jako zanimljivim razdobljem...
Hej. Gdje je on? Mogu li ga vidjeti? -Uspori.
OK.
Hej, Frank. Doveo sam ti nekoga. To je JNT.
G. Huffman. -Kako si, Frank?
Bolje jer sam te vidio.
Hvala što si došao. -Naravno.
Nazvao me i...
Došao sam. -Dobro.
Umire li?
Svi umiremo, sinko.
Mislim da se drži
tebe da obaviš ovo.
Zašto ste vi usred svega?
Mislim, što vi imate od toga? Vama nije spasio život.
Nije?
Osjećate da ste dužni?
Apsolutno. Pitao si me imam li agendu.
To su ti ljudi gore.
A što je sa tobom?
"Već smo bili u patroli dva tjedna, ali kada smo ušli u sukob sa Vijetnamcima, prirodno"
smo dobili dužnost. -Dužnost? -Mamac, brate.
Živi mamac. Bacili su nas tamo da ostvarimo kontakt.
Alpha i Bravo bi došli sa boka, samljeli bismo ih.
Zašto ne pitaš Chauncey Keppera On je napisao izvješće poslije akcije.
On je mudrac jugoistočne Azije.
Svi smo bili tamo da ga vidimo. Ako ima itko da zna gdje su tijela pokopana,
onda je to Kepper.
Pronašao sam ovo. 2. svibnja 1966.
Intervju sa g. Kurtzom.
Živi u inozemstvu, vodnik Chauncey Kepper.
On je napisao izvješće poslije akcije. -Izgleda.
Ne mogu shvatiti zašto nitko iz Ministarstva obrane nikada nije pričao sa njim.
Jugoistočna Azija je navodno predivna.
Dalje tim putem. Tamo. -OK.
Zdravo.
Molite li se, g. Huffman? -I ne baš.
Nisam ni ja prije. Molio sam se taj dan.
Molio sam se za čudo i dogodilo se. Zvao se Pits.
Odvest ćemo te doma, ha? Vratit ćeš se doma?
Čovječe, imat ćeš vraški ožiljak do kraja ljeta.
Bit će impresionirana.
U redu, dat ću ti nešto za bolove.
U redu, stoj mirno, stari. Stoj mirno.
Eto ga, prijatelju. Eto ga.
Jedan, dva, tri.
Pits, hajde!
Hajde! -U redu, prijatelju, idemo.
OK. Idemo!
Hajde!
Pits, idemo!
Taj izvještaj poslije akcije koji ste napisali u vezi bitke.
Puno toga nedostaje. -Sve što sam napisao
je otišlo kroz dimnjak u Saigonu prije 32 godine, brate.
Gledajte, ja sam pričao sa puno ljudi iz satnije Charlie i
izgleda da nitko ne zna. Tko je uopće i osmislio Operaciju Abilene?
Zapovjednik satnije Mad Matty Holt.
Madison Holt? -Pukovnik. Sada je velika faca u Washingtonu, mislim.
Da, senator Holt.
Možda će biti Ministar obrane jednog dana.
Bio je dobar zapovjednik.
Bio je to jako loš dan.
Zašto vas ti veterani posjećuju ovdje? -Zašto dolaze ovdje se mene ne tiče.
Što vi radite ovdje?
Živim, volim i slušam.
Dakle, slušate ih? -Da. -Veterane.
Pokušavam ponovno ispisati njihovu priču, pomoći im.
Ne možete im promijeniti prošlost. -Ali možeš promijeniti svoju perspektivu.
Možeš stvoriti nove uspomene,
sretne uspomene, čak i u tužnom mjestu.
To su izbori.
Naši dečki prođu ovuda, ljudi misle da su ti ljudi rat.
Ali nisu. To je ono što im se dogodilo.
I samo je predivno, na neki način, prolaziti kroz stvari sa njima.
Hej, želim ti nešto pokazati.
Ovo je nevjerojatno.
Nisam nikada doveo nikoga tko se nije osjećao sretan ovdje.
Vi ste sve ovo napravili? -Da.
Znaš li gdje smo?
Ne. -Ovdje se on spustio.
Pits.
Mislio sam da sam vidio anđela.
I bio je točno ispred mene, sav čist i ispeglan.
Zračne snage.
Ovo je Abilene. -Ovdje? -Točno ovdje
pod tvojim nogama.
Ali sada je Avalon.
Avalon.
Kako može biti moguće
imati te dvije stvari na istom mjestu?
Samo ostani ovdje neko vrijeme
i diši.
Pusti to.
Veterani drže nešto za sve nas.
Oni su preuzeli sramotu rata, poricanje,
ljutnju.
Dolaze ovdje samo da bi ih netko saslušao.
Zato su medalje toliko važne. Pomažu nam da se okupimo.
Ispričamo priče.
Ja sam samo svjedok.
I ti si svjedok.
Vijetnamci vole svoj "khom loi".
Simbolično je zbog puštanja
i ako imaš nešto što...
Što želiš ostaviti ovdje,
nešto što si donio sa sobom,
što ne želiš vratiti nazad...
Samo pusti.
Dolaze!
Idemo!
Na liniji sam sa artiljerijom. -Neka gađaju poviše nas.
Charlie 6, hitna vatrena misija.
Neka odmah počnu! -Šteta. Šteta. Charlie 6, hitna vatrena misija.
Quebec Tango 633.
Šteta, šteta. Charlie 6. Hitna vatrena misija. Quebec Tango 633.
Govori Slomljena strijela. Nadjačani smo.
Drži ovo, pritisni. -Netko je još tamo!
Trebam podvez, krvarim.
Trebaš mi napraviti uslugu.
Moraš ovo nekome dati. -Ne. -Molim te? -Ne.
To je pismo.
Čuvat ću ti to dok se ne vratiš. -OK.
Što radiš, čovječe? -Napravio si dovoljno, brate. Budi miran.
Pits se spustio, spasio živote, evakuirao ranjene,
borio se, poginuo pored ljudi koje nije ni poznavao.
Molite li se, g. Huffman?
Molio sam se taj dan. Molio sam se za čudo.
Nikada prije nisam vidio nekoga kako umire.
Izlazim!
Ta mala stvar je isisala sav bijes iz mene.
Razumijete što govorim, gospodine?
Sva ta paklena paljba koja je dolazila.
Njemu je to bilo kao
da mu ništa ne može nauditi.
Bio je tamo da bi spasio živote i to je ono što je radio.
Tko zna koliko ljudi danas hoda živo zbog njega, zbog onog što je napravio.
Kada se nije vratio
osjećao sam se kao da je najbolji dio mene nestao sa njim.
Još mislim o tome jer
ako je itko zaslužio da se izvuče živ iz tog pakla,
bio je to on.
Raskomoti se.
Znaš, mogu te dati uhititi.
Senator Madison Holt, ranije pukovnik Madison Holt.
1. pješadijska divizija, Velika crvena jedinica.
Senatorova uspješna vojna karijera je pitanje javnih zapisa. Neosporna je.
Kupio sam knjigu, Carl. -Jesi? Jesi li je pročitao, ili si samo gledao slike?
Holt je bio dio ekipe koja je zakuhala Operaciju Abilene.
Nije valjda da sugeriraš da je Holt naredio zasjedu Vijetnamaca?
Sugeriram da bi bilo prilično povoljno za tebe da to ostaviš povjerljivim,
radi čega si meni to dodijelio jer
si znao da ću ja to odbaciti.
Znaš, Holt će jednoga dana biti ministar obrane, možda čak i predsjednik.
Imao si zapovjedna odobrenja svo ovo vrijeme.
Uzet ću ih. -Jesi li ikada bio predmetom istraživanja oporbe?
Jer ako ih samo takneš ja ću im reći da te srede.
Nećeš dobiti drugu hipoteku, putovnicu, niti karticu članstva u Sam's Clubu
a kamoli političko imenovanje.
Ali ne brinem se u vezi svega toga.
Zašto ne? -Jer nije u tvojoj prirodi pljunuti u lice čovjeka
koji bi lako mogao stvoriti tebe.
A koja je moja priroda? -Uspon, napredovanje, proširivanje genetskog bazena,
baš kao i kod nas ostalih.
Cijenio bih da ostaviš sve kako je bilo i
nemoj zaboraviti, igramo skvoš u srijedu.
Jenny, ponekad je teško razumjeti zašto smo poslani ovdje,
ili objasniti što se događa. Imam samo minutu
pošto su nas pozvali da pokupimo ljude blizu Xa Cam My-a, otprilike 30 km odavde.
Znaš, Jenny, jedina stvar koje se bojim u vezi umiranja je da neće doći snovi o tebi,
da je smrt tamna i mirna,
beskrajna kao i ove noći u džungli.
Ali ponekad mislim, Jen, možda je ovo mjesto u kojem ću se probuditi,
siguran i topao u tvom krevetu, dok jutarnje svjetlo ulazi.
Ali ako je ovdje grmljavina stvarna i ako te ovo pismo treba pronaći umjesto mene,
onda znaj da ja nisam nikada daleko.
Pobrini se za mamu i pogotovo tatu jer on će ovo prihvatiti najteže od svih.
Reci im da mi je žao zbog toga što sam im priuštio,
ali da sam siguran u svoju svrhu i u riječi u koje svi vjerujemo,
u stvari koje radimo da bi drugi mogli živjeti.
Bill.
Imate besprijekoran dosje.
Sekretar vam je dao najveću preporuku.
Hvala vam, gospodine. -Zašto mislite da bi bili efikasni na ovoj poziciji?
Upućen sam,
ambiciozan, uvjerljiv...
Ne bojim se stvoriti neprijatelje i želim ovaj posao više od ikoga.
Barem bih to rekao prije mjesec dana.
OK.
A danas?
Danas sam
samo nedostupan.
Zračne snage?
Da.
Žao mi je zbog tvog prijatelja, čovječe.
Tako mi je žao.
Cijelo vrijeme dok sam ga prao,
njegove noge i ruke...
Nisam ništa osjetio.
Ništa.
Tada sam spoznao da sam bio tamo
predugo.
Poslao sam ga nazad,
završio svoju turu i nastavio sa svojim životom.
Jeste li? -Jesam li što?
Nastavili sa svojim životom?
Stojim ovdje.
Znate,
kada sam imao pet godina
gledao sam kako otac pakira stvari u svoj auto i
ostavlja moju majku i mene.
Jako sam se bojao.
Jako je boljelo.
Istrčao sam na prilaz i
gurnuo sam ruku u auto dok je on zatvarao vrata.
Mislio sam da će on, ako vidi da sam ozlijeđen, možda me
morati odvesti u bolnicu i da će mu doktor reći da mora ostati i brinuti se za mene.
Ali on se samo odvezao.
Trčao sam za njegovim autom niz ulicu, ruka mi je bila ozlijeđena i...
Sve dok me majka nije zgrabila.
Ti si bio označen.
Baš kao i vi.
Što vam se dogodilo 11. travnja 1966.?
Umro je moj prijatelj. -Što se dogodilo vama?
Rekao sam ti. -U redu je.
Nije u redu. -Samo... -Ništa u vezi toga nije u redu.
Samo mi recite. Što je? Što... Što je bilo? Što se dogodilo?
On je umro. Poginuo je. Upucali su ga u glavu.
I... To je rat. -Točno, točno, bio je rat.
Koliko dugo ćete se kažnjavati? -Kažnjavati se? -Što ste to napravili?
Što sam ja napravio? -Da. Samo mi recite što ste vi napravili?
Ne, prestani. -U redu je pričati o tome. -Bolje prestani, čovječe. -Samo recite.
Da kažem što?
Znao je da je opasno. Rekao sam mu
da prokleto pazi...
I? Što? -Ne, ne, ne. Neću to raditi. -A što to? -Ovo.
Rekao sam mu da se popne nazad, da se vrati na žicu i nazad u helikopter.
On to nije napravio. Zašto nije to napravio, vratio se u helikopter?
Jer nije mogao. Jer su ga ljudi trebali. -Da? Da? Da? Jebi se ti i...
Bože.
Mora boljeti to što ste ljuti na njega. -Da.
Što vam se još dogodilo, Tom? Ja... Ostao sam u helikopteru
i nisam se spustio. Ja...
Laknulo mi je. Ja...
Ostao sam tamo gdje je bilo sigurno.
Bože, kada sam ga pronašao,
bio sam...
Bilo mi je drago
da to nisam bio ja, da nisam želio biti mrtav.
Bio sam živ i...
Bio je to dobar osjećaj. -Osjetili ste nešto. -Da, sram!
Vi niste kukavica, Tom.
Vi ste heroj.
Nosite se sa time.
Samo me pustite...
Pustite me nakratko. Dođite.
Znaš li što ja želim?
Znam.
Želim malo milosti. Želim spokoj.
Želim da moja zemlja oda počast mom bratu
pred njegovim roditeljima.
Želim da moj prijatelj, vaš prijatelj...
Želim da njegov otac napusti ovo mjesto miran.
Mogu li vam donijeti nešto drugo, senatoru? -Ne, hvala ti, dušo.
Stavite to na moju sobu. -OK. -Gospodo.
Hej, Carl. -Pukovniče.
Poznajem li vas? -Nadam se.
Stožerni narednik Thomas Tully. 38. Spasilačka eskadrila, Operacija Abilene.
Ako želite razgovarati sa senatorom, morate ići službenim kanalima. -U redu je, Carl.
Razgovarat ću sa ovim ljudima.
Gospodine, ovo je bilješka o nagrađivanju iz 1966. između
vas i generala Hackmeyera kojom odbijate William H. Pitsenbargerov
zahtjev za Medaljom časti i dajete Križ Zračnih snaga, na datum 7. listopada 1966.
Dečki, hoćete li nas ostaviti nasamo na trenutak? -Idite.
Sjednite.
Imamo priliku Križ nadograditi na Medalju časti.
Da pređemo na stvar, trebamo kongresnog sponzora.
G. Stanton ne misli da bi imali dobar publicitet da vas se poveže
sa Operacijom Abilene tijekom izborne godine. -Nemaš pojma što započinješ.
Mislim da imam, Carl.
Jesi li ikada bio predmetom istraživanja oporbe?
Jer ako ih samo takneš ja ću im reći da te srede.
Informacija je uklonjena iz originala
da bi diskvalificiralo izvješće Odbora za odlikovanja za ponovnu prijavu u Kongresu.
Mi smo pronašli te dokumente.
Ovo... Ovo, senatore, ovo... Ova izjava je jednostavno odgovor
na pukovnikov zahtjev za Medaljom časti koji navodi da je umjesto toga nagrađen Križem.
To je prilično slobodna interpretacija. -Ne morate odgovoriti na ništa od ovoga.
Ako ste to poslali, zašto je nije dobio?
Iskreno, ne znam. Možda su je predvidjeli.
Možda Zapovjedništvo vojne pomoći u Vijetnamu nije htjelo privući pažnju na jedan od
najkrvavijih dana rata.
Ili se možda ja nisam borio dovoljno jako da ovaj čovjek dobije što zaslužuje.
Senatore, vaši politički neprijatelji će u potpunosti iskoristiti svakog
priznanja nepravde. Vaša vojna sposobnost će se dovesti u pitanje.
Pokušat će vas prozvati za zapovjednu odgovornost.
U pravu je, gospodine. Mogli bi.
Što se dogodilo u
Operaciji Abilene je bio jedan od najmračnijih dana u mom životu.
Ranjeni ste, poručniče.
Zašto ste još ovdje?
Neću otići dok ne odvedete sve moje ranjene.
Što se dogodilo ovdje?
Poslali ste nas ravno u vreću za ubijanje bez ideje kako ćemo se izvući.
To se dogodilo. -Može li mi netko ovo objasniti?
Može li mi netko ovo objasniti?
Recite mi. -Mislim da smo svi malo umrli tog dana.
Recite mi!
Napravile su se pogreške. Ovo je vjerojatno jedna od njih.
Posjetili smo generala Hackmeyera u Odjelu za veterane.
Potvrđuje vašu priču, gospodine. -Senatore, molim vas, moj posao je zaštititi vas.
Od čega, Carl? -Svega.
Obično nas se sudi po onome što radimo.
Ali mislim da je ono što ne radimo
ono što nas progoni. Ovo je plan.
Zarolat ćemo kockice. Idemo sa istinom.
Bez obzira koliko neobično, ili neugodno to bude bilo.
G. Predsjedavajući, ukazujem vam na S2549, strana 44, Naslov 5,
Vojna kadrovska politika, podnasplov E, Druga pitanja. -Da?
Ovaj amandman odobrava posthumnu dodjelu Medalju časti
za stožernog narednika Zračnih snaga, William H. Pitsenbargera
za iskazanu hrabrost u akciji u Vijetnamu 11. travnja 1966., tijekom Operacije Abilene.
G. Predsjedavajući, dnevni red. -Predsjedavajući poziva
odlikovanog gospodina iz Sjeverne Karoline.
Pravila ovog odbora zabranjuju da se jezik autorizacije uključi u prijedlog zakona.
Hoće li predsjedavajući popustiti? -Predsjedavajući se ispričava gospodinu
iz Ohioa, ali ovaj odbor ima previše posla danas i moramo krenuti dalje.
G. Predsjedavajući, iskreno cijenim da... -G. Predsjedavajući... -Ali trebalo bi biti očito
da nema apsolutno ničega u ovom amandmanu... -Rat u Vijetnamu je završio davno.
Znam to, Bob. Bio sam tamo. -Možda bi se trebao odmoriti.
Prestani pričati o stvarima koje su gotove. -Gospodo, radi se o dnevnom redu.
Žao mi je. Moramo nastaviti.
Predsjedavajući poziva damu iz Floride. -Hvala vam, g. Predsjedavajući.
Senatore, koji vrag se dogodio unutra? -Odlikovani gospodin iz Sjeverne Karoline
nas je začepio. To se dogodilo. -Samo tako?
To je osveta. Ja sam napao subvencioniranje duhana na njegovom posljednjem izlaganju.
Nažalost, on je uvaženi član tako da ne mogu puno toga napraviti.
Ali obećajem ti da ću ovo ubaciti u zakon sljedeće godine.
Uz nadu da će do tada odlikovani gospodin biti mrtav.
Kao što će biti i Pitsenbargerov otac. -Molim? -On umire, gospodine.
Isuse. Nisam to znao. Žao mi je.
Iskreno mi je žao.
I to je to? -Osim ako imaš subvencioniranje duhana
za razmjenu sa senatorom iz Sjeverne Karoline.
Što sa tim ljudima?
Što sa Pitsom?
Holt je rekao da će ubaciti to u zakon sljedeće godine.
A Frank?
Ja ne mogu izliječiti rak, Tara.
Ako pritisnem ovo jače stvarno ću završiti svoju karijeru.
Interesantno je. -Što?
U 12 godina te nikada nisam vidila da se povlačiš od ičega.
Bojim se.
Strah je dobar. Strah je instinkt za preživljavanje.
Trebaš se bojati.
Iskoristi to.
Odbacio si odličnu priliku za karijeru da bi završio ovo.
Shvatio si zašto bi generali sa četiri zvjezdice i predsjednici trgovali naslijeđem
za medalju?
Jer znaju da tipovi poput Pitsenbargera ne rade ono što oni rade za njih.
Oni to rade jedni za druge.
Život za život.
To je velika stvar.
Postoje gore stvari koje se mogu dogoditi čovjeku
od pogiblje u ratu. -Naprimjer?
Kao gubitak ljudi,
gubitak djeteta, oca...
Morati živjeti sa tim.
Misliš da će komad vrpce to promijeniti?
Objavit ću priču.
Navest ću imena.
Posramiti Vladu pred novinarima Washingtona pred državne izbore
zvuči malo opasno.
Da. Ali bit će velika gledanost.
Svaka čast. -Hvala vam.
G. Huffman, ja sam Mary, izvršna producentica. Stavit ćemo vam mikrofon. -OK.
Imamo vas na podijeljenim zaslonima pa će vas reporteri moći čuti,
ali neće vas vidjeti. -OK. -U redu, pođite sa mnom.
Tata, jesi li nervozan?
Jesam. Ali se ne bojim.
Sve je spremno. -Danas je u neuobičajenom potezu
član Odjela zračnih snaga, gospodin Scott Huffman izašao pred kamere da bi optužio
visoko pozicionirane senatore i njihovo osoblje za političke igre
sa hrabrošću vojnika. -Dugoočekivana obrana zakona je zapela u Senatu
kada je zaposlenik Pentagona optužio zakonodavce... -Zakon, uz uključenu preporuku
za posmrtno dodjeljivanje Medalje časti William H. Pitsenbargeru
sada ide u Ovalni ured i očekuje se da predsjednik Clinton potpiše taj zakon.
Avijatičar Bill Pitsenbarger će biti nagrađen Medaljom časti za svoju službu u Vijetnamu.
Dao je svojoj zemlji ono što je Abraham Lincoln jednom nazvao zadnjom mjerom.
Dayton, Ohio, 8. prosinca 2000 Nacionalni muzej US Zračnih snaga
Vraćam se odmah.
Hej.
Lijepo te vidjeti, čovječe. -Lijepo je biti ovdje.
Dakle,
dama u crvenom iza mene...
Njena
adresa je na ovom pismu.
Bill mi je dao ovo. Tražio me da vam ga dam.
Žao mi je što je toliko trajalo.
Hvala vam.
Usred tame i ratovanja povremeno svjedočimo kratkom, ali
sjajnom bljesku osobne hrabrosti tako jakom da ga postane nemoguće ignorirati.
Takvo je bilo herojstvo William Hart Pitsenbargera
koje je potaknuto višim anđelima dužnosti,
hrabrošću i žrtvom u ime ljudi koje nije poznavao
i nacije koja do sada nije znala njegovu priču, najvišu žrtvu.
Frank, Alice,
u ime Predsjednika Sjedinjenih američkih država,
u ime Congresa, za izraženu hrabrost, ektremno junaštvo i neustrašivost,
riskiranje vlastitog života iznad svoje dužnosti,
nagrađujem Medaljom časti avijatičara prve klase William Hart Pitsenbargera.
Sad, ovo... Ovo nije u programu, ali ako bi mi dali još samo trenutak vašeg vremena.
Volio bih predstaviti neke ljude
koji će me mrziti jer radim ovo.
Danas su sa nama neki veterani iz Operacije Abilene,
satnija Charlie, 16. pješadijske.
Ti ljudi su svjedoci junaštvu Bill Pistenbargera
i radili su 32 godine
da vide da je ovaj dan došao.
Hoćete li nas, molim vas, počastiti tako što ćete se ustati da vas vidimo?
Mogu li i avijatičari iz Pitove jedinice Zrakoplovnog spašavanja
također, molim vas, ustati?
Ako ima još kojih padobranaca iz Vijetnama, možete li ustati?
Ako danas ovdje ima još američkih veterana, hoćete li, molim vas, ustati?
Ako ima žena, ili roditelja, možete li ustati?
Ako ima djece, ili unuka, hoćete li nam se pridružiti?
Ako ima drugih prijatelja, ili obitelji, ikoga tko je bio dirnut na bilo koji način
postupcima ovog primatelja Medalje časti,
možete li vi također ustati?
Pogledajte oko sebe.
Ovo je moć toga što jedna osoba može napraviti.
Hvala ti, sinko.
Da nas ne zaboraviš.
Hvala vam.
Tata!
Hej, maleni. -Drago mi je što smo došli. -I meni.
Gdje ti je mama?
Dobro izgledaš u toj odori, Jimmy.
Ovo je moj sin Luke.
Drago mi je, vojniče.
Želio sam ti...
Želio sam ti se zahvaliti.
Razumijete što govorim, gospodine?
Nema na čemu, Jimmy.
Ali ne moraš me zvati gospodinom. -Naravno da moram.
A zašto to?
Zaslužio si, gospodine.
A sada se čuvaj jer vani je džungla.
Kako se zoveš? -Luke. -Ja sam Tommy.
Prije si rekao
da iz ovoga ne možeš ništa dobiti.
Od milijuna muškaraca i žena koji su služili u američkoj vojsci
ukupno ih je 3498 dobilo Medalju časti.
Samo 18 primatelja su bili pripadnici američkih Zračnih snaga.
Samo tri su bili avijatičari.
Jedan od njih je bio William Hart Pitsenbarger.
11. travnja 1966., kada smo krenuli na tu misiju
Pits je izjavio nešto. Rekao je u mikrofon,
"Ajme, kapetane", rekao je, "Ne osjećam se dobro u vezi ove misije."
Bili su spremni za nas, znali su da dolazimo.
Bili su u rupama u zemlji, na stablima i na tlu.
Dok smo mi hodali jednostavno su nas zatvorili od iza.
Počeli su nas zvati da im pomognemo izvući ranjene.
I Pits je rekao, "Daj mi... Spusti me na tlo, ja to mogu bolje organizirati."
Rekao sam, "Ne želim te izgubiti, Pits. Gore je nego u paklu tamo dolje jer rat"
"i pucnjava stalno traju. Možeš to čuti."
Spustio se dolje. -Moja prva misao dok je izlazio iz...
Izlazio je iz helikoptera, a ja mislim, "Koji vrag ovaj tip misli kad se spušta ovdje?"
Nema nijedan od nas koji ne bi otišao od tamo da je mogao.
A jedini tip koji je mogao otići je bio Pitsenbarger, a nije.
Marty Kroah je bio na tlu i poslao je ljude po mene jer...
Rekao je, "Želim da netko zna što je Pits napravio"
"da to bude u izvještaju, za slučaj da ja poginem."
U to vrijeme je Marty pogođen pet puta.
Kada smo sljedeće jutro saznali
da je ubijen, bilo je...
Bilo je to tužno razdoblje za sve.
Za mene je ovo jedna od najvažnijih stvari koju sam napravio kao sekretar Zračnih snaga.
To se trebalo samo od sebe riješiti. Bila je to temeljna pogreška.
Bilo je to pogrešnoo prema Bill Pitsenbargeru, njegovoj obitelji,
pogrešno prema avijatičarima koji su ga podržavali.
Kada razmislite o tome izvanredno je imati ljude
koji su radili 30 godina da se to riješi.
Ti ljudi su imali vlastite živote, žene, djecu, unuke,
a ovo im je bila strast. Jednostavno mislim da je to bilo izvanredno.
I ja sam samo osjetio... Dugovao sam to Pitsu
i ne bih mogao... Ne radi se samo o meni, drugi ljudi imaju isti osjećaj.
U biti cijela naša posada. Mi mu dugujemo.
Billova krv je pomiješana sa našom zauvijek. On je naš brat.
PRIJEVOD I OBRADA: drago66
Preuzeto sa www.titlovi.com