I tidigare avsnitt:
Två dykare har upptäckt en massgrav-
-i en spricka utanför Miamis kust.
Den här seriemördaren kan vara värre än Isbilsmördaren.
Bay Harbor-slaktaren? Miami behöver inte fler seriemördare.
Det är tretton hittills. De fick kalla in förstärkning.
Frank Lundy lyckas alltid lösa omöjliga fall.
Han kan se till så att jag får dödsstraff.
Med er hjälp kan vi hitta den som ligger bakom de här hemskheterna.
Doakes förföljer mig dygnet runt.
Paul sa att du slog honom i huvudet...
-...och drogade honom. -Jag ville skydda er.
Om du bryr dig om vår relation svarar du ärligt nu...
-Är du missbrukare? -Ja.
Jag heter Caroline. Jag är missbrukare.
Jag tog smärtstillande efter en ryggoperation.
Jag behöver dem inte för att lindra smärtan längre, men jag behöver dem.
Och jag behöver silvertejp och svarta sopsäckar.
När slipade jag knivarna senast?
Tårar också? Hur ska jag kunna koncentrera mig här?
Min make tänker lämna mig om jag inte håller mig drogfri.
-Jag ska göra det för min egen skull. -Förlorat allt och försöker sluta.
Samma visa, om och om igen i... 10 minuter? Det känns som 10 timmar.
Lortab, Darvocet och Percocet... Allt jag kunde komma över.
Jag skulle kunna mörda för en Vicodin.
Lättviktare.
Jag trodde inte att jag hörde hemma här. Ni är ju riktiga missbrukare.
Hur var mötet?
-Alla upprepade samma historia. -Nu vet du att du inte är ensam.
-Finns det fortune cookies? -Ja, med positiva spådomar.
-Pratade du? -Jag ville bara ta in allt nytt.
-Vårrullar. -Fick du någon sponsor?
Jag ville inte stressa fram något. Det är en viktig relation.
-Får jag se ditt nybörjarmärke? -Nybörjarmärke? Just ja...
-Du stannade väl tills det var över? -Självklart.
Du är så dålig på att ljuga.
Jag vet för mycket om tolvstegs- programmet för att gå på sånt där.
Jag hade viktiga ärenden.
Är inte jag viktig? Är inte barnen viktiga?
Jo. Självklart.
Hur viktiga? Om du inte tar programmet på allvar...
Jag orkar inte gå igenom det här en gång till.
Nu äter vi.
Hur viktiga är de? Det hade någon med ett hjärta kunnat svara på.
Jag går i morgon. Då ska jag stanna.
Vänta!
Tack.
Schyst undanmanöver i går. Du körde när det blev gult.
Var du bakom mig?
Vi ses i kväll.
Alla ska få komma in. - Ta deras namn så länge.
-Vilka är det där? -Anhöriga till saknade personer.
Och några patetiska singeltjejer, tack vare kommissarie Pascal.
Resten får stanna där nere. Vi har ont om utrymme.
-Har du sett Pascal? -Hon har hamnat i en ond cirkel.
Hon alstrar inte sin egen verklighet.
-Det där är bara tomma ord. -Hon skapar en negativ miljö här.
-Ingen kommentar. -Man har hittat dussintals kroppar...
-Chefens meloner ser större ut. -Chefen, ja. Visa lite respekt.
Det var väl det jag gjorde?
Det rör sig om ca arton kroppar. Vi försöker identifiera dem nu.
-Ska man kontakta er med tips? -Ja. Visst.
Polisen vill alltså att man kontaktar dem om man vet något.
-Pascal är inte i sitt esse, direkt. -Hennes fästman är visst otrogen.
Nu räcker det. Ge mig den där.
De flesta kommer inte att finna några svar här.
Hör upp!
Alla har gjort ett strålande jobb hittills.
Tack vare FBI:s bäste jägare borde vi snart få reda på mer.
Tills dess måste arbetet här fortgå. Vi får fördela våra resurser.
Följande poliser ska hjälpa agent Lundy.
Jag blev utsedd till CKT. Chefskriminaltekniker.
-Tyvärr, inget blod. -Synd.
Jag slipper Lundys uppmärksamhet.
Lee.
Ramos.
-Penko. Batista. -Ja! Jag visste det.
Och Debra Morgan.
Ni rapporterar till agent Lundy.
Men det här är allas ansvar. Håll ögon och öron öppna.
Isbilsmördaren var en amatör jämfört med den här killen.
Er kommissarie bör prata med mig innan hon säger något till media.
Fingeravtryck, fibrer, DNA. De kommer inte att hitta något.
Jag har följt Harrys regler. Man kan inte begrava något för gott.
Tack vare Harry går jag säker.
Synd bara att min egen syster jagar mig.
Jag är FBI-agent. Det ser man på kostymen. De är också agenter.
Men oavsett om man har kostym eller en ful hawaii-skjorta-
-inget illa ment - så är vi ett lag. Först ska vi identifiera kropparna.
När vi vet vilka offren är tar vi reda på mer om dem.
Om de gillade huevos rancheros eller créme brulée.
Ni får vänja er vid matreferenser. Jag gillar mat.
Vince Masuka samlar DNA o.s.v., vi andra går igenom saknade personer.
Och prata med människorna där ute. Fast det ger antagligen inget.
-Vilken negativ inställning. -Arbeta snabbt, men grundligt.
Träffar vi rätt en gång är det värt det.
Identifieringen visar ett mönster, och det leder till gärningsmannen.
När jakten börjar, måste den jagade handla.
Jag ska spana in mitt nästa offer.
Jag ska inte göra något än. Jag måste ligga lågt ett tag.
Jag ska bara fixa researchen nu.
Någon tog sig in hos två kvinnor, och när han gick var de döda.
Ann Cohen. Och månaden innan var det Lynn Hall.
En bilfirma gjorde en kreditkoll på dem, men de köpte ingen bil där.
Vem var det som begärde kreditupplysningen?
Roger Hicks.
Jag behöver bara DNA-bevis. En kaffemugg funkar bra.
Hur många barn har du?
Tillräckligt många.
När mina kom fick jag skippa min cabriolet. Fast det var de värda.
-Liknar de sin mamma? -Ja, tack och lov!
Jag saknar bilen, men min nya bil är faktiskt skönare att köra.
-Har du en sån här? -Ja, samma modell.
Mina barn älskar DVD-spelaren. De gillar SvampBob.
Min fru älskar navigationssystemet och att den är så säker.
-När de är nöjda... -...är du nöjd.
Fast han har varken barn eller fru. Och kör en BMW.
Men hans föreställning är fläckfri.
Den kanske inte är så vräkig, men man slipper bli stannad av polisen.
Sätt dig i förarsätet. Det är som att flyga en 747:a.
Tack. - Ska vi ta en provtur?
-Det är bara research än så länge. -Vill du slippa säljsnacket?
Ta åtminstone broschyrerna. De här bilarna kommer att gå åt.
-Du kanske borde passa på. -Jag har nog all information redan.
Har du sett det flexibla och rymliga bagageutrymmet?
Jag har transporterat allt från fotbollslag-
-till rådjur här. Det var en olycka.
Men då var det skönt att ha gott om utrymme. Och tonade fönster.
-Ja, det verkar praktiskt. -Jag hämtar nycklarna.
Jag skulle ju kolla upp en mördare, inte köpa en bil.
-Ny bil? -Ja.
-Ska du gifta dig? -Inte vad jag vet.
Varför har du då köpt en mamma-bil?
Jag vet inte.
Det är syntetmaterial. Till och med håret är falskt.
-"Pappa vet bäst." Vem är pappa? -Harry Morgan.
-Nej. Chefskriminalteknikern. -Okej.
-Vill du ha en bit av kakan? -Vilken kaka?
Bay Harbor-slaktaren. Jag fixade in dig i gruppen.
-Det hade du inte behövt... -Du får samla in ryggmärgsprov.
Du måste se tältet.
-Säg det. -Du är min pappa.
Det har varit svårt sen han försvann.
Jag borde försöka gå vidare, men...
-Här är en bild på honom. -Han ser...trevlig ut.
Inte enligt min mamma. Eller polisen.
Han satt ofta i fängelse. Men hjärtat slog alltid hårt när jag såg honom.
Jag tog med hans tandborste. På den finns det väl DNA?
Nu kan ni väl hitta honom?
Specialagent Lundy?
Tack för att ni valde mig, men ni borde ta någon annan.
-Vill du hoppa av? -Så fort som möjligt.
Du har fått chansen att lösa ett stort fall. Många poliser vill det.
Jag har flera egna fall redan och stationen är underbemannad...
Om ni inte har något emot det...
Jag ska se om det går att ordna. Kan du fortsätta så länge?
Självklart.
Tack.
De flesta har legat i vattnet i flera år, men några är fräscha.
Temperaturen och de lufttäta påsarna har bevarat dem.
Jag minns dem hellre som de var, i prydliga små paket.
-Jag uppskattar tjänsten, men... -Det är du som gör mig en tjänst.
-Pressen är så jäkla hård! -Jag står gärna till tjänst.
Visst är vi ute på fältet, men tekniken är toppmodern.
I flera fall är det bara ben kvar. De blev väl fiskmat. Humpty Dumpty.
De skulle aldrig sättas ihop igen.
De skulle stanna i skuggorna och bevara sina hemligheter.
I ljuset visar de upp min mörka sida för allmänheten.
Harry hade rätt. Man kan inte begrava något för gott.
Spanar du efter min Taurus? Bra. Du behöver inte veta vart jag ska.
Jag lämnade både grejerna och den döda fisken i min flickväns bil.
Sen tuppade jag av hemma hos hennes föräldrar.
Jag skrämde hennes barn och fick sparken.
Nu har jag varit nykter i 20 dagar.
Igen. Och jag hoppas att det blir 21.
Tack, Gordon. Vi belönar nykterhet med märken.
Är det någon som vill ha ett nybörjarmärke?
Du får tre minuter om du vill prata.
-Jaha. -Du är bland vänner här.
Jag...
Vad heter du?
-Bob. -Hej, Bob!
Och jag...
...är missbrukare. Heroin.
Jag injicerar det. Det påverkade jobbet. Jag fick sparken.
Jag spenderade sista lönen på knark.
En läkare sa till mig att...
...jag var nära att dö.
Kaffet är lika vidrigt som munkarna.
Det är bättre här bredvid. Kom.
Kaffet var gott. Tack.
Hur mycket av det där var skitsnack, egentligen?
Jag snackar inte skit.
Det var en fin föreställning. Tog du det från www.missbruk.com?
Jag har ingen anledning att ljuga.
Jo, det har alla.
-Tror du att jag ljög? -Jag vet inte, Bob...
Det ska ju vara anonymt.
Alla där har hört om eller genomlevt värre saker än du har gjort.
-Det tvivlar jag på. -Så du är en värsting-knarkare?
Du har säkert haft det svårt...
Men jag kan förstås aldrig förstå det du har gått igenom?
Jag känner aldrig det där suget.
Som tusen dolda röster som viskar:
"Det här är du."
Man försöker stå emot. Behovet växer som en våg...
Det sticker och retar och vill ha näring.
Viskandet blir allt högre. Till slut skriker det "Nu!"
Det är den enda rösten du kan höra.
Den enda röst du vill höra.
Den äger dig.
Din skugga äger dig.
Det är din...
...mörka följeslagare.
Den mörka följeslagaren.
Förlåt, jag måste gå.
Tack för kaffet.
Hon vet.
Hon kan se demoner. Mörka följeslagare.
Tänk om de andra kan det? Det här programmet är alldeles för riskabelt.
Rita måste förstå.
Hej! Du missade sagan.
Jag var på ett möte.
Tack.
-Det fick mig att inse en sak. -Vadå?
Mötena är inte bra för mig.
-Jag kan klara det här själv. -Du behöver programmet.
Enligt flera studier klarar man det bättre om man gör det själv.
Enligt studier? Jag har varit med om det här förr.
-Paul försökte klara det själv. -Jag är inte Paul.
Mötena gör det bara värre. Jag klarar det bättre själv.
Jag hoppas att du ändrar dig.
Vad var det som hände?
Deb?
Skulle inte du sova hos Rita?
Jag tänkte ta ledigt i kväll.
Skulle inte du träna?
-Jag tänkte ta ledigt i kväll. -Inget förskott behövs. Jag garanterar!
Ibland behöver man en ledig kväll.
Två kvinnor är döda och mördaren säljer bilar. Jag kan bevisa det.
Att förbereda offret lindrar suget. Hoppas jag.
Hur är läget, Dex? Har du problem kan service-centret hjälpa dig.
-Bilen går bra. -Självklart.
Jag har funderat på längre garanti. Och bättre ljudsystem.
Hela köret? Jag har en kund just nu...
Jag kan vänta på ditt kontor.
DNA, DNA, var kan du va'?
Har Roger tagit dig till rummet? Då låter han dig inte komma undan.
Oroa dig inte. Roger är bäst.
-Jag tänkte lämna ett tackkort. -Jag skulle ändå gå nu.
Fick du också gå till det andra stället? Jag fick inte berätta det.
-Hur har han råd att ge bort kunder? -Han kanske har sina skäl.
-Han visste att jag inte hade råd. -Gjorde han en kreditkoll först?
-TRW ljuger inte. -Är du singel?
-Ja... -Då är det svårt att köpa dyra saker.
-Hyr du din lägenhet? -Ett hus. Jag hatar lyhördheten.
Men du har väl inga husdjur?
-Du har en udda raggningsteknik. -Det är nog därför jag är singel.
Ännu en brunett. Singel. Avlägsna grannar.
Ingen vakthund. Kreditprövningen ger Roger all information.
Hon är hans nästa offer. Och jag kan inte stoppa honom.
Harry hade inte tillåtit det.
Va? Ja, jag tar hand om det.
Jag vet att kortet står i hans namn. Jag vill bara kolla utgifterna.
Chefen jag talade med i morse sa att det gick bra.
Ja, jag kan vänta.
Jag ville bara påminna dig om att fullmakten måste skrivas under.
-Och mordfallet måste läggas ut. -Tack.
Esme, jag vet att du och din fästman har problem-
-men vi måste rensa tavlan.
Du har rätt. Jag har visst haft huvudet där bak på sistone.
-Du är mänsklig. -Vems tur är det?
-Samuels och Kent. -Låt dem ta skottlossningen.
Var är Biscayne-fullmakten?
Simms och Hoagie vill ha en insatsstyrka med sig.
Kan du ursäkta mig ett ögonblick?
-Ett ögonblick... -Esme...
-Snälla!
Jag fixar det.
Kollar du mina utgifter?
Sperman som hittades på brottsplatserna är Rogers.
Om jag inte gör något dör ännu en kvinna.
Är det mitt samvete som säger det, eller den mörka följeslagaren?
Hej, det är jag.
-Hej, Dexter. -Är barnen hemma än?
-Colleen hämtar dem i skolan. -Jag är...
-...lite förvirrad. -Synd.
Det är pizza-kväll. Ska jag komma?
-Har du varit där? -På ett möte? Jag funderar.
Då kan jag och barnen beställa pizza.
Så...är det slut?
Det är upp till dig.
Jag vill veta var hon är. Hon är så ung.
Sju år gammal. Ni måste hjälpa mig. Ni kan hitta henne.
-Vi ska göra allt i vår makt. -Por favor!
Jag förstår inte spanska.
Bara engelska. Angel!
Säg att vi ringer henne.
Hon tror att du kan hitta hennes dotter.
Det finns inga barn där nere. Säg att jag inte kan hjälpa henne.
Morgan!
Det har gått 24 timmar sen jag bad om att bli omplacerad.
Alla här vill vara med i gruppen, det är bara att välja någon.
Det får mig att undra... Alla vill vara med, men du vill hoppa av.
Jag har många egna fall.
Det tror jag inte på.
-Jag vill inte vara med i gruppen. -Varför inte?
Jag är den sämsta möjliga kandidaten.
Ska jag hitta en seriemördare? Jag var förlovad med en!
Hur bra polis är man om...
Det var därför jag valde dig. Du överlevde.
Jag vet inte hur. Det måste ha krävt en enorm styrka.
Dessutom har du sett en mördare på nära håll.
Och du är fortfarande här.
Om du kan lära dig att acceptera det, kan du utnyttja det.
Om du använder din styrka kan du fånga en ännu värre mördare.
Men du måste sluta fly.
Gör resten av intervjuerna. Om du vill sluta sen, så får du det.
Chefskriminaltekniker. Springpojke, alltså. Jag har annat för mig.
-Har du? -Ge mig DNA-resultaten.
-Inga träffar. -Vilken överraskning.
Lämnar du av tandröntgenbilderna?
Bay Harbor-slaktaren slaktar mitt sociala liv.
Förlåt.
Nästa.
Jag visste att du skulle vara kvar. Du är irriterande, men jobbar hårt.
Och du visste hur man tacklar reportrar.
Kom.
Folk ska kunna känna sig trygga. Alla måste göra sitt bästa.
-Jag håller med. -Borde jag oroa mig för Pascal?
Pascal? Hur så?
Jag vet att hon har varit borta mycket p.g.a. sina privata affärer.
Tydligen har hennes beteende verkat irrationellt.
Du har haft hennes jobb. Om hon ryker får du tillbaka jobbet.
Alltså borde du vara mest kritisk. Nå? Nu har du chansen.
Vet du vad "irrationell" betyder? Det betyder "inte man".
Jag fick också stå ut med sånt när jag hade jobbet.
Jag lyssnar inte på rykten. Pascal sköter sig bra.
Bilen står där borta.
-Tältet är här borta. -Jag kan vänta.
-Du borde ta ledigt i kväll. -När det är pizza-kväll? Aldrig.
Varför vill din flickvän vara med en skummis?
Vad tror du att jag har gjort?
Du har någon koppling till Isbilsmördaren.
Du är alldeles för försiktig. Du är inte medlem i något.
Du var kursetta på utbildningen, men jobbar med blodstänk.
Du studerade kampsport på college. Varför behöver en labb-tönt jiujitsu?
-Har du hört talas om lätta poäng? -Och du är en bra lögnare.
Inte tillräckligt bra.
Doakes tror att han vet allt om mig. Han behöver bara se det här...
-...för att se mitt riktiga jag. -Ta på dig något om du ska röra dem.
Jag ska bara lämna några röntgenbilder.
-Jag heter Dexter Morgan. -Jag vet.
Teknikern har visst gått hem för dagen.
-Hoppas du att de ska prata med dig? -De som har huvudena kvar, ja.
De pratar alltid. Till slut.
Man måste bara ställa rätt fråga.
Och det är?
-Varför valde han dem? -Söker du ett mönster?
Ingen gör något så metodiskt och mot så många utan skäl.
Han har någon sorts bakvända principer.
Ja, de måste väl vara bakvända...
De värsta mördarna är de som tror att morden var berättigade.
Ledare har slaktat hela befolkningar av samma skäl.
-Mord kan man väl aldrig rättfärdiga? -Nej.
Jo, det finns ett giltigt skäl.
För att rädda någon oskyldig.
Det hade ju funnits fler kroppar om jag inte stoppat de där mördarna.
Jag gjorde det inte för att rädda liv. Men jag räddade dem.
Harry och Lundy skulle nog kunna enas om den saken.
-"Roger the Artful Dodger". -Du skrämde mig.
-Vi är inte klara med varandra. -Garantin, ja.
-Det går inte nu. Frun väntar. -Du är inte gift.
-Mitt ex. Jag ska ta barnen. -Du har inga barn.
Så här då: Jag bryr mig inte.
Inte jag heller.
Du hade rätt om bagageutrymmet.
Var är jag?
Du tillbringade en hel kväll här.
Ann Cohen.
-Där tog du hennes liv. Minns du? -Nej.
-Jag skulle aldrig göra något sånt. -Jo. Och du tänkte göra om det.
Du har tagit fel person.
Jag säljer ju bilar. Jag har aldrig skadat någon.
Varför kan inte jag göra så där? Ljuga på det där sättet.
Jag trodde att jag var bra, men du...
-Jag ljuger inte. -Det där var svagt.
Du kan få vilken bil som helst. Säg bara till. Helt gratis!
Jag kan ringa och fixa det nu. Jag är chef där.
-Chefen heter Rick Buxton. -Jag har varit där längre än honom.
Du hoppar från en lögn till en annan. Utan skam.
Du bryr dig inte.
Man ska inte bry sig om någon eller något över huvud taget.
Jag bryr mig.
Jag bryr mig inte heller om något.
-Jo. Bryr du dig inte om din fru? -Jag är inte gift.
Din flickvän, då? Det såg jag på dig direkt.
Vad såg du?
De flesta i din ålder är bara ute efter många hästkrafter.
Du var där ensam. Ingen tjatade på dig.
Men du sneglade inte ens på de bilarna. Du ville ha en minivan.
Som om du kunde se henne i framsätet och barnen där bak...
-Säg inget om barnen. -Där ser du. Du bryr dig om dem.
Vi håller varandra sällskap.
Det var så det började i alla fall.
Det såg bra ut. Normalt.
-De tar sig alltid in till slut. -Ja.
Och sen stänger de en ute.
Så det är det det handlar om?
Jag fattar. Jag har också varit i den situationen.
Låt henne inte påverka dig. De är likadana allihop. Jävla subbor!
Man gör allt för dem. Du har det bättre utan den där fittan!
Nej!
Prata inte så där om min flickvän!
Jag heter Dexter och jag vet inte vad jag är...
Jag vet bara att det finns något mörkt inom mig.
Jag döljer det för andra.
Jag pratar aldrig om det. Men det finns där.
Hela tiden.
En mörk följeslagare. När han styr känner jag mig...
...levande.
Lite äcklad av kicken jag får av att det är så fel.
Jag kämpar inte emot. Jag vill inte.
Han är det enda jag har.
Ingen annan kan älska mig. Inte ens... Särskilt inte jag.
Eller är det en av den mörka följeslagarens lögner?
På sistone har jag känt...
...som att jag hör samman med något. Med någon.
Det känns som att masken glider av mig...
...och människor...
...som jag aldrig har brytt mig om, har jag nu börjat bry mig om.
Det skrämmer mig.
Hej, Dexter.
Nu är tiden slut. Vill någon leda sinnesrobönen?
Lila.
Jag visste att det var något fel på dig. Hemligheterna och smygandet.
Nu förstår jag.
Många poliser har varit i din situation. Sprit och droger.
Det gör att jobbet blir lite lättare.
Förbli drogfri och håll dig borta från mig så är allt lugnt.
Och du är skyldig mig för däcket, din jävel.
Vi ska försöka hitta din pappa.
Jag vill inte att han ska komma hem. Vi vill bara veta att han är död.
Okej. Ni vill gå vidare, så klart.
Jag vill ha frid. Det var skönt när han satt i fängelse.
Men ni släppte ut honom.
Jag vill berätta för min mor och mina systrar att de går säkra.
Ring mig när ni vet.
Lundy!
Det kan vara ett sammanträffande, men det är två personer nu.
-Två personer? -Som finns i brottsregistret.
Intressant.
Och vilka brukar vara det?
Jag vet inte. Skurkar?
-Skurkar. -Kan det vara...
...ett mönster? Kanske.
Vi får jämföra offrens DNA med registret. Labbet är öppet.
Kom igen, nu sätter vi i gång.
-Vad är det? -Du hade rätt. Jag måste säga det.
-Om vadå? -Programmet.
Det är...bra. Riktigt bra.
Jag lever instängd i min egen hjärna.
Det här var så...bra.
Det har redan hjälpt mig. Tack!
-Jag älskar den här bilen. -Det förstod jag.
-Jag hämtar dig om en timme. -Vi äter lunch på något fint ställe.
-Där är min sponsor. -Var?
-Killen i blå skjorta? -Nej, den andra. Lila.
-Hej då! -Hej då.
Jag är tillbaka.
Översättning: Maria Lidgren www.broadcasttext.com