Tidligere i Dexter...
Vi skal ta det!
Cole Harmon, Chases sikkerhetssjef. T orturist, voldtektsmann, morder.
På tide å finne mitt ur-selv.
Det som skjedde deg interesserer meg.
La oss diskutere det grundig en annen gang.
-lnformanten Yasmin Aragón ble drept. -En katastrofe!
Ble det gjort feil, var det ikke av meg.
Betjent Morgan ledet operasjonen.
Fra og med i dag er hun suspendert med full lønn.
-Det er ditt ord mot mitt. -lkke alle støtter din versjon.
Hvem fikk du til å ljuge for deg?
Det var deg.
Vil du ikke vite om denne Lumen Pierce, som bor hos Dexter Morgan?
Hun dukket opp i Miami en uke før din manns kone Rita ble myrdet.
Din faens megge.
-Hvem var de andre? -Han som la uret mot øret mitt?
"Tikk, tikk, tikk. Lyden av livet ditt som renner ut."
Det er det jeg forteller klientene. "Tikk, tikk, tikk."
"Lyden av livet ditt som renner ut."
-Jordan Chase er en av dem. -Vi skal felle Jordan Chase?
På en god dag stilner stemmene i hodet når jeg jogger.
Til det bare er meg, pusten min, føttene mine mot sanden.
Opp med tempoet, Dexter.
Dette er ingen slik dag.
Det var ikke råd jeg var ute etter i privattimen med Chase.
Bare bevis på hvordan han var innblandet i torturen av Lumen.
-Koden krever visshet. -Raskere, Dex.
Jeg ville inn på kontoret, hans aller helligste, der sporene er.
Isteden er jeg her, og kommer meg ikke av flekken.
Jeg forstår frustrasjonen. Du føler du ikke får det du kom for.
-Ja, litt. -lntensiv trening virker.
Det river ned forsvarsverkene og slipper ut følelsene.
Jeg føler at det ville vært mer behagelig å prate fra en sofa.
Stol på meg. Slik bygger du et nytt deg.
På kurset gikk vi gjennom hvordan tragedier splitter oss opp.
Ja. Vi er som Lille Trille som falt ned fra hyllen.
Det jeg formidler nå, er at trauma også avler muligheter.
Visst er tragedier opprivende.
Men nå har du sjansen til å gjenskape deg selv akkurat slik du ønsker.
-Ok. -lkke tvil. Jeg vet dette sikkert.
-Hva skjedde med deg? -La oss ikke snakke om meg.
Det må ha vært noe stort om det inspirerte hele livsfilosofien din.
Ok. Jeg skal fortelle deg hvordan det begynte, om det blir mellom oss.
-Platon. -Hva?
Ideen om et splintret selv er fra Platons Symposium. Lest det?
-På college? -Men som de fleste har du glemt det.
For meg var det en åpenbaring. Akkurat det jeg trengte da.
Så jeg tok det.
Jeg brukte Platons idé om at vi er splittet og prøver å bli hele.
Og vips! en million eksemplarer solgt.
Nå kjenner du min hemmelighet. Er du rede til å dele din?
Over ditt lik.
En time på tredemøllen uten en ledetråd.
Men jeg fikk da inn en kondisjonsøkt. Jordan er en hard nøtt å knekke.
-Du er en hard nøtt å knekke. -Skulle ønske han sluttet med det.
Vi jogget i en time uten at du avslørte noe.
Visst er du i storform, men jeg tar deg igjen til slutt.
Du må gi meg noe å jobbe med. Hvordan skal jeg ellers hjelpe deg?
Kanskje du ikke kan det?
Eller kanskje kan du. Er det der blod?
Føl deg ikke presset. Det kan trengs mange møter.
-Men du må engasjere deg. -Og jeg må få kloa i smykket.
Ellers kaster vi bare bort tiden.
Men jeg tror virkelig jeg kan hjelpe deg.
Det tror jeg også. Når kan vi ses igjen?
Spør resepsjonisten på vei ut. Jeg har kanskje tid i morgen tidlig.
Så flaks! Klokken ti i morgen. Han ingenting fore de neste to ukene.
-Supert! -Ses i morgen.
-Er du ny her? -Ja, jeg begynte for tre dager siden.
Økt sikkerhet også, ser jeg.
Chase sier han ruster opp.
Ikke rart, siden Lumen og jeg har kverket vennene hans, en etter en.
-Hvor mange sikkerhetsvakter? -Kanskje tolv?
-Men du får tak i blodhalskjedet? -Ja, mens Jordan dusjer.
-Ser han ikke at det er borte? -Jeg tar bare en prøve av det.
Jeg tar DNA-prøve av det.
DNA-prøve? Fantastisk at du kan gjøre sånt.
-Hvem stammer blodet fra, tror du? -Antagelig et offer.
Det er i hvert fall viktig, siden han har det rundt halsen. Et slags trofé.
Er du der?
-Herregud... -Hva er det?
Det står noen ved kjøkkendøra.
-De prøver å komme seg inn. -Gå ut hoveddøra. Jeg kommer straks.
-Det er noen der også! -Gjem deg.
-Hvor? -På badet. Jeg kommer fort.
Hva foregår?
-De er inne. -Hva?
-De kommer. -Legg fra deg mobilen. Ikke legg på.
-Herregud! -Hvem faen er du?
Hvem faen er du?
-Hvem faen er hun? -Vil du prøve igjen, Astor?
-Hvem er hun? -Hun heter Lumen.
-Men hva gjør hun her? -Hun leier her.
-Du sa det ikke var noen her. -Det trodde jeg også.
-Men han fikk jo dame på rekordtid. -Hun er leieboer, ikke kjæreste.
-Og hvem er du? -Jeg er Olivia.
Jeg bor ved besteforeldrene hennes.
-Kan du fortelle hvordan du kom hit? -Taxi.
-Det er 40 mil! -Fra bussholdeplassen.
-Hvor fikk du spriten? -Er det så nøye?
-Det skulle man tro. Du er tolv! -Du sa du var fjorten.
-Mange takk. -Vi tok det med fra meg.
-Det var jo betryggende. -Jeg må sette meg litt.
-Vet foreldrene dine hvor du er? -Mamma tror jeg er hos Astor.
Og besteforeldrene dine tror du er hos Olivia?
Vær så snill, ikke ring dem?
Vent til i morgen, i det minste?
De burde overnatte her og bli edru.
-Da blir jeg også. -Med henne?
A, jeg tror jeg må...
Bli med meg. Jeg får deg i seng.
Litt av en røre, dette.
Er det ikke råd om tenåringsoppdragelse, så ti stille.
Rådet mitt er å få Astor vekk herfra.
I morgen skal du samle bevis mot en morder du skal drepe.
Vil du ha en bakfull tenåring på det?
Hun kom hit. Jeg kan ikke bare vende henne ryggen.
Seriemordere får ikke barn fordi det ikke lar seg kombinere med farskap.
Har du ikke lært noe? Moren er død pga. deg.
Derfor må jeg prøve å være en god far.
En god far ville fått de jentene så langt vekk som mulig.
Harrison er fortsatt hjemme med Sonya. Jeg henter ham hit.
Deb, du kommer til å knuse noe. Slapp av.
Du er ikke på vei til et marerittmøte.
Fagforeningsfyren er på din side.
Ikke gå i spinn før du vet hvor landet ligger.
-Jeg kommer til å få sparken. -Selv LaGuerta sa dette blåser over.
-Skal jeg stole på henne? -Nei, men stol på meg.
Alt vil gå seg til. Vet du hvorfor?
Du får tilbake jobben, kollegene støtter deg, og kjæresten elsker deg.
-Og det buser du ut med nå? -Et uttrykk jeg plumpet ut med.
-Jeg må dra. -Greit. Glem at jeg sa det.
-Hva? -God morgen til deg, lille solstråle.
-Alene? -Ja, hva står på?
Snoppen din vil iallfall stå når du ser bildene av Dexter og frøkna-
-på midnattsbåttur. Treffes over en øl?
-Klokka er sju. -Øl er alltid godt.
-Jeg må jobbe. -Jeg kommer til deg.
Hva sa jeg? Jeg kan ikke nå! Jeg ringer senere.
Sikker på at du skal holde avtalen med Jordan?
Jeg er nødt. Jeg får ingen ny sjanse til å ta blodet.
Dessuten er det noe jeg faktisk er god til.
Du har vært tenåring.
-Hvordan takler jeg Astor? -Prøv å prate med henne.
Sist sa hun "jeg hater deg" og flyttet til Orlando.
Nå fikk du en ny sjanse.
Del noe med henne. Hva du gjorde på hennes alder.
-Jeg drepte naboens hund. -lkke fortell henne det.
-Seriøst, hva gjør jeg? -Bare gi henne litt spillerom.
Alle tenåringer tabber seg ut. Bakrusa blir straff nok.
Er det broren din?
Harrison!
Han kjenner meg ikke igjen engang.
Du så ikke ut som en vaskebjørn forrige gang han så deg.
Spis. Det er bakrusmat. Det suger til seg alkoholen.
"Snakk med henne. Del noe."
Jeg må i et møte om noen minutter.
Men kanskje vi kan finne på noe etter det?
Vi burde virkelig prate sammen.
Går det bra?
-Kan Harrison bli med? -Ja da. Jeg sier fra til barnepiken.
Mamma.
Mamma!
Aner ikke hvorfor han sa det. Jeg kjenner ham knapt.
Slutt med skuespillet. Jeg er ikke teit.
Hun er ikke mamma. Mamma er død.
Astor...
Dette kan jeg si deg:
Hadde du dødd, ville mamma neppe funnet en ny "leieboer" så raskt.
-Jeg må fyke. -Jeg vet det.
-Jeg blir bare noen timer. -Jeg klarer meg.
Familien min er også ganske snål.
Hei.
-Hva skjer med fagforeningen? -Skrivebordsjobb til etter høringen.
-Du ble ikke sparket. Gode nyheter. -Ja, knall.
Men alle tror jeg er ansvarlig for jentas død og de skadde ungdommene.
Bare så det er sagt - min rapport støttet din versjon fullt ut.
Ikke at det betød noe. Ledelsen støttet kona mi.
Det betyr noe for meg. Takk.
Trenger noen en ekte etterforsker er jeg på arkivrommet.
Betjent Syndebukk klar til tjeneste.
De sa du ble plassert hos meg. Kom, la oss få deg i gang.
Her borte. Så...
-Hvordan går det med fyren din? -I morges, helt ut av det blå,-
- sa han at han elsket meg. -Svarte du?
-Nei, jeg flyktet. -Hva er problemet?
-Gjengjelder du ikke følelsene? -Problemet er at-
-jeg frykter at jeg gjør det.
Tønnejente-saken, arkivert på "nifs"?
Som i henlagt. Ikke les, vennen.
Arkiver. Det er det jeg lønnes for. Og de neste to ukene-
-gjelder det deg også.
-Bra time. -Nok en time på stedet hvil.
-Du virker mer åpen. Merker du det? -Ja.
Det føles som jeg tar med meg noe av verdi denne gangen.
Bra.
Men det må jeg si...
Jeg føler fortsatt at du ikke åpner deg helt for meg.
Virkelig? Om hva?
Om hva du virkelig vil.
Det jeg virkelig vil ha, er en dråpe.
En kanyle på 30 gauge kanyle burde ikke etterlate noe spor.
Han merker ikke at det er borte.
-Hva mener du? -Hva vil du ha ut av livet.
Hva det enn er, del det med meg så jeg kan hjelpe deg med en plan.
Jeg har alt en plan. Lumen og jeg følger blodsporet og feller deg.
Tro det eller ei, du hjelper meg allerede.
Det håper jeg virkelig.
Dypt innvendig vet vi alle hva vi egentlig ønsker.
Det dreier seg bare om å faktisk gjøre det.
Jeg må tilbake på jobb. Nye bevis å analysere.
Men takk igjen for alt.
-Når blir neste time? -Jeg sjekker med resepsjonisten.
Hva var det jeg sa? Du skulle arkivere, ikke rote.
-Jeg leste den. -Ja, og det er problemet.
Gi meg noen sekunder.
-Dæven steike! Se her! -Hva er det?
Flere DNA-resultater fra Tønnejentesaken.
Vi koblet alt til én fyr,-
-men det må være flere gjerningsmenn.
Jeg må bare...
Si meg hva dere ser.
Delvise DNA-spor fra tre, kanskje fire gjerningsmenn.
-Hvilken sak er dette? -Tønnejentene.
-Koblet vi ikke alt til én fyr? -Ja, Boyd Fowler.
Men rettsmedisineren fant DNA som ikke var Boyds.
Delvise sekvenser fra flere mennesker. Alt står i mappen.
-Hvorfor hører jeg dette nå? -For da avsluttende rapport kom-
-hadde vi henlagt saken. Jeg så det bare fordi jeg arkiverte den.
Se. Dette er Cole Harmon, vår opprinnelige mistenkte.
Jordan Chases sikkerhetssjef, som vi slapp. Vi tok DNA av ham.
-Hva ser dere? -Nok fellestrekk til-
-å koble Harmon til mordene, eller iallfall ikke ekskludere ham.
Så Cole og Boyd var sammen om dette?
Ja, med kanskje tre eller fire andre.
-Denne saken må gjenåpnes. -Jeg vet det.
Men jeg kan ikke si det til LaGuerta. Jeg skal hjelpe til i arkivet.
Jeg sier det ikke til henne.
Denne saken var oppklart.
Ber jeg henne gjenåpne den, får jeg balla i klemme.
Ikke på en sexy måte heller.
Da faller det altså på...meg.
Hei, du er sen.
Ja, tung morgen.
Astor dukket full opp hos meg i går kveld med en venninne.
Hvor gammel var venninnen?
Bare fleiper.
-Hva er det? En blodprøve? -Ja, en blodprøve.
Topphemmelig, hva? Forstår.
Vel, hva er det? Promilleprøve av Astor?
Hun spydde over hele gulvet. Litt overflødig å teste promillen.
-Kjønnssykdomstest? -Hun er tolv!
For deg, mente jeg.
Et drapsoffer jeg skulle ha analysert alt.
Jeg tabbet meg ut og glemte å sende det inn.
Morgan.
-Dexter, jentene er borte. -Hvor dro de?
Jeg vet ikke. De følte seg dårlige, så jeg dro på apoteket med Harrison.
-Du lot dem være alene? -Jeg ville være hyggelig.
-Kanskje de tok seg en spasertur? -Bakdøra er åpen, og mobilene er her.
Hvilken fjorten år gammel jente glemmer mobilen?
-Bli der du er. Jeg kommer straks. -Jeg er så lei for det.
-Hva står på? -Jeg spurte naboen om han så noe.
Jeg så en fyr ved huset. Lyst hår, vanlig kroppsbygning, 30-40 år.
Som Cole, Boyd og Dan...
Han hadde en hvit varebil. Jeg så nummerplaten - N-4-B-noe.
-Og du stoppet ham ikke? -Jeg visste ikke om jentene.
-Jeg tenkte han var maler. -Så du sjekket nummerplata?
-Gammel vane fra nabovakta. -Takk.
-Hva gjør du? -Ser etter tegn på innbrudd.
-Vi tenker jo kidnapping nå? -Det gir ingen mening.
-Jo, hvis noen så etter oss. -En av Jordans folk?
Lydene i går gjorde deg urolig av en grunn.
-Jeg overreagerte. Det var ingenting. -Men nå snek noen rundt huset!
Jeg burde aldri stjålet blodprøven med jentene i huset.
Vi må ringe politiet.
De vil stille spørsmål. Og er det Jordan, kan det lede til oss.
Dexter Morgan fra mordavsnittet. Jeg vil anmelde en mulig barnekidnapping.
Hvit varebil. Jeg har deler av nummeret.
Alle er varslet om bilen, og jentene er offisielt savnet.
Til vi finner dem er Linker savnetgruppas representant.
-Ringte du Olivias foreldre? -De svarte ikke.
-Astors besteforeldre? -Hun hadde ikke ringt.
Jeg sa ikke at hun var savnet. Jeg ville ikke uroe dem ennå.
De fleste barn bortføres av bekjente av familien. Kommer du på noen?
-Nei, ingen. -Er du helt sikker?
Hvor var du da de ble tatt?
Jeg kan ikke lyve om dette når Astors liv står på spill.
Jeg var sammen med Jordan Chase.
Han tilbød meg privattimer for å hjelpe meg å takle Ritas død.
Hva?
Den fyren er omgitt av forskrudde folk.
Hvem, utenom Boyd Fowler?
Sikkerhetssjefen, for å nevne en.
-Var ikke han utelukket? -Kanskje prematurt.
-Hva foregår? -Tønnejentesaken kan måtte gjenåpnes.
Kan vi bare finne varebilen?
-lkke rør deg! -Henda på hodet!
-Hva foregår? -Ned på knærne! Henda på hodet!
-Hvem er han? -Barry Kurt, ustraffet.
De fant ham på en bensinstasjon ved Coral.
Hvor er Astor? Er hun skadd, dør du. Forstått?
-Han leter også etter jentene. -Hva for noe?
Jeg er Olivias far, på en måte. Jeg er samboer med moren.
-Jeg er Astors stefar, Dexter Morgan. -Ro deg ned.
-Han trodde hun var ille ute. -Det er de begge når jeg finner dem.
Olivia brøt seg inn i barskapet, stjal penger og stakk.
GPS-en i mobilen hennes ledet til deg, men de var vekk.
Jeg skulle bare fylle bensin.
Så legges jeg plutselig i jern på bakken som en taper på Cops.
-Hvor er de? -De lager vel ugagn.
Etter at Astor kom til nabolaget har Olivia blitt helt umulig.
-Morgan. -Er han alltid like voldelig?
De fant jentene på Bayside, anholdt for nasking.
Astor.
Takk og lov. Hele avdelingen lette etter deg!
Aner du hvor mye bry du voldet oss?
-Unnskyld. -Hva tenkte du på? Stikke av slik?
-Nasking? Så overraskende. -Vi stjal ingenting!
Jeg prøvde en ring og glemte den. Bare en tabbe. Jeg ga den tilbake.
Jeg er Deborah Morgan fra Miamis mordavsnitt.
-Greit om jeg overtar herfra? -Bare ikke la meg se disse to igjen.
-Kom igjen. Vi drar hjem nå. -Nei!
-Jeg har sakene hos Astor. -Du blir med meg.
-Jeg vil ikke! -Sakene deres er hos meg.
Vi henter dem og møter deg om en time. Du må uansett hente bilen din.
-Den betaler du for. -Vi møtes ved Roadside Café rett ved.
Greit.
Tenåringer. Man blir nesten mordlysten.
Det kan man trygt si.
-Du ville se meg? -Hva foregår mellom deg og Morgan?
Ingenting. Hva mener du?
Dere har åpenbart snakket om Tønnejentesaken.
Vi fant nye bevis.
-Du og betjent Morgan? -Hun fant det. I arkivet.
Jeg ville fortalt deg det.
-Hva? -Du forstår ikke hva som foregår?
Hun hadde én oppgave i arkivet.
Så finner hun egenhendig bevis til å gjenåpne saken jeg personlig henla.
Maria. Det er DNA, ikke noe hun kunne funnet på.
Hun prøver bare å hevne seg.
Vi koblet dette til Boyd Fowler. Fem etterforskere sa han var skyldig.
Og nå sier jeg at det er mer komplisert.
-Du er nødt til å gjenåpne saken. -Jeg er uenig.
A omgjøre fem utelukkelser på mordtavla vil skade denne avdelingen.
Avdelingen eller deg?
-Hva hadde skjedd? -De var ved Bayside.
-Takk og lov. -De nasket.
Skal du introdusere oss?
Det var hun jeg fortalte deg om. Den nye kjæresten.
Hun er leieboeren min.
Lumen, dette er min søster Deborah. Deb, Lumen.
-Jeg visste ikke om noen leieboer. -Jeg visste ikke om noen søster.
Jeg går og ser til jentene.
Virkelig?
-Det er leieboeren din? -Ja.
A.
-Hvor er alle sakene hennes? -Hun er ikke ferdig innflyttet.
-Men hun får ta seg av sønnen din? -Det var jo krise.
Hvorfor holdt du henne hemmelig?
De spurte om hvem du omgikks, og du glemte å nevne-
- den lekre blondina som bor her? -Det virket uvesentlig.
-Hun kunne jo ikke ha tatt jentene. -Det er ikke poenget.
Jeg dømmer ingen. En pausefisk må til iblant, men er det ikke litt tidlig?
-Hun er ingen pausefisk. -Ærlig talt. Leieboer? Virkelig?
Det er ikke noe mellom oss.
Greit, jeg gir opp.
Jeg må tilbake til stasjonen.
Deb vet om min medsammensvorne, og alle vet at timene mine hos Chase.
Dette er ikke dagen min.
-Astor! -Bare hold roen.
Uansett.
-Vil du si noe om hva som går av deg? -Nei.
-Det er ikke noe som går av meg. -Noe er det.
Du drikker og nasker...
Vi stjal ingenting, sa jeg. Og det var ikke meg.
-Men Barry sa du var ugagnskråka? -Han er en dritt.
Slutt.
Du er ute på farlige veier.
Bare fortell meg hva som er galt, ok?
Jeg er faktisk god til å lytte.
Vil du vite hva som er galt?
Moren min ble drept, og denne "leieboeren" flytter inn?
Hun er mer! Jeg merker det, for faen!
-Du kan ikke prate sånn til meg! -A?
Jeg trodde du var en kjempebra lytter.
-Jeg vil ikke prate om dette lenger. -Vi blir her til du ombestemmer deg.
-Klar til å dra hjem? -lkke egentlig.
Jeg rømte også hjemmefra en gang. Jeg stakk fra mitt eget bryllup.
Jeg rømte ikke.
Hvem gjorde det mot deg?
Blåmerkene på magen din.
Du vet ikke hva du prater om.
Faktisk gjør jeg virkelig det.
Vi har et problem.
Ja, jeg taper utholdenhetskampen mot min forfyllede, naskende datter.
Olivias rygg og mage er dekket av blåmerker.
-Noen har skadet henne. -Fortalte hun deg det?
-Nei, jeg så det. -Visste du om dette?
-lkke bli sint. -Jeg er ikke sint, bare...
-Jeg vet ikke hva jeg er. -Jeg går inn til Olivia.
Lov at du ikke sier noe. Han må ikke skade henne mer.
-Hvem? -Barry, hvem tror du?
Han er en drittsekk.
-Vet moren hennes det? -Han slår henne der det ikke synes.
Han fyrer seg opp over ingenting. Frisyren hennes, om hun er sen...
Jeg trodde hun skulle være trygg her, men så møtte vi Lumen.
Så dukket Barry opp, og da stakk vi.
-Hvorfor sa du ingenting? -Jeg trodde ikke du ville bry deg.
-Selvsagt bryr jeg meg. -Selv da vi bodde her-
- var du alltid opptatt med et eller annet.
Olivia er vennen min.
Min eneste venn siden mamma døde.
Jeg ville hjelpe henne, og visste ikke hva jeg skulle gjøre.
Du visste hva du skulle gjøre. Du kom hjem.
Jeg skal ta hånd om dette, ok?
-Alt bra med Astor? -Tenåringstrøbbel. Hva sa LaGuerta?
Hun gjenåpner ikke saken. Hun tror dette er en hevnaksjon.
-Det er latterlig. -La henne kjøle seg ned til i morgen.
-Du gjenåpner ikke saken? Alvorlig? -Bare stig på.
Det er minst fem døde jenter i tønner.
Nå viser DNA-bevis at noen av de ansvarlige fortsatt er på frifot.
Og du tror det er en hevnaksjon mot deg?
Så du på mappen engang?
-Det er bevis, for faen! -lkke ta den tonen.
Vet du...
Du ofrer meg i Fuentes-saken,-
-bruker mannen din som en sjakkbrikke og tar fra meg partneren uten grunn.
Er alt det bare spill, skal jeg prøve å forstå det.
Men de jentene er døde.
Vil du ikke forsikre deg om at det aldri skjer igjen?
-Hva faen jobber vi med her? -Nok.
-Greit. -Greit hva?
Jeg gjenåpner saken.
Men hør nøye etter nå, for du aner ikke hva du prater om.
Jeg fikk Fuentes-situasjonen til å forsvinne.
Jeg ville hjelpe Batista. Hva Quinn angår,-
-var det ikke ferie. Jeg suspenderte ham...
...for å beskytte broren din.
Beskytte ham fra hva da?
Er du så opptatt av sannheten, så spør Quinn.
-Hei. -Kan jeg få et ord med deg?
På tomannshånd?
Dreier dette seg om i morges...
Du sa du tok ut ferie i forrige måned.
Var du egentlig suspendert?
-Hvordan det? Hvem fortalte deg det? -Var du?
-Sa LaGuerta noe? -Hun sa hun hadde snakket med deg.
Hadde det noe å gjøre med broren min?
Ja, men det var ikke noe viktig.
Hvorfor løy du?
Jeg etterforsket Rita-drapet. Jeg prøvde å hjelpe til.
Jeg fant en ledetråd på Kyle Butler, og tenkte at-
-fant vi han som kjente Trefold,-
-kunne vi kanskje spore opp svinet som drepte svigerinnen din.
LaGuerta ba meg overlate det til FBl.
Da jeg ikke gjorde det, suspenderte hun meg.
-Hva var ledetråden? -Uvesentlig. Det var et villspor.
LaGuerta sa hun beskyttet Dexter fra deg.
Hvorfor sa hun det?
Husker du skissene av Kyle Butler?
Jeg fikk en sprø innskytelse om-
-at det kunne være broren din.
Det ledet ingensteds, så jeg slapp det.
Jeg er en tosk, ok?
Ja, det er du.
Deb, jeg...
LlDDY RlNGER
Svarte...
Hva er dette? Hvor er Olivia?
Jeg ville bare slå av en prat med deg først, forelder til forelder.
-Tok du en prat med Astor? -Ja, det gjorde jeg.
Jeg er i villrede om hva jeg skal gjøre.
Forståelig nok. Ikke lett å passe andres barn.
Iblant må du bare vise dem hvem som er sjefen.
Er det det du gjør med Olivia? Viser henne hvem som er sjefen?
Hva skal det bety?
Jeg vet om Olivias blåmerker.
At de er strategisk plassert for å ikke synes.
Jeg aner ikke hva du prater om.
Ikke?
La meg vise deg.
Det er solar plexus.
Mellomgulvet er nå delvis paralysert, og det skaper pustevansker.
Hva er du? En slags psykopat?
Ikke i dag. Bare en bekymret forelder.
Det var leveren din.
Et godt treff på leveren rammer innvollsnerven-
-som slynger seg rundt om i resten av kroppen.
Hjernen kortslutter, kroppen streiker og man føler...hva heter det? Frykt?
Som Olivia følte hver gang du slo henne der for å skjule blåmerkene.
Lytt nøye nå. Du skal gjøre som følger.
Du ringer Olivias mor og sier du er lei av den feite ræva hennes.
Du tåler ikke synet av den lenger. Og vær overbevisende!
Jeg kan ikke risikere at du får komme ungen hennes eller min nær igjen.
Du henter ikke sakene dine engang. Du bare drar. I morgen,-
-når jeg slipper av Olivia, er du borte.
Kommer du noen gang tilbake...
Tro meg, du slipper ikke like billig unna neste gang.
Det var forresten nyren din.
-Jeg nekter å tro det. -La meg slippe.
Det er ikke din sak, ikke bland deg, du tar for store sjanser, Dexter.
Det var ikke det jeg skulle si.
Jeg er stolt av deg.
Er du?
Du beskyttet Astor. Du stilte opp for en annen.
Jeg ante ikke at du hadde det i deg.
Jeg undervurderte deg, trodde du var et monster, men du er god for-
-så mye mer.
Hadde jeg bare sett det, ville jeg ikke ført deg inn på denne stien.
-Deb. -Hei, kjære.
-Pell deg til helvete ut. -Vil du ikke se gaven jeg tok med?
Dexter Morgan og frøkna hans på båten kl. 03 om morgenen,-
- og de knullet ikke. -Hva inneholdt sekkene?
Noe tungt. Kanskje stoff, kanskje et lik.
-Er du sprø? -Ja, men det er ikke saken her.
Sekkene var borte da de la til havn.
Hva de enn skjuler, er det noe stort.
Dette er en dårlig idé.
Se på dette som sluttpakken din. Vi er ferdige.
Virkelig?
Du betaler meg som hora på hjørnet?
-Det er bare på tide å slutte. -Pisspreik, sier jeg.
Er dette så stort det virker, kysser svina i mordavsnittet snart ræva mi.
Trekk deg unna, Liddy. Jeg mener det.
Jeg sa du ikke skulle kødde med meg.
Jeg tror jammen jeg får ringe hu søstera.
Ringe og foreslå en drink og en prat om broren. Hva tror du...
Hold deg jævla langt unna meg, og jævla langt unna Deb!
Du ombestemte deg virkelig.
Jeg leste rapporten.
-Takk. -Betyr dette...
...at du vil slutte å sove på sofaen?
Vi har fortsatt en lang vei å gå-
-fra sofaen til soverommet, Maria.
Nå prater du ikke med meg engang?
Deb, jeg hadde en latterlig teori, og jeg lot den fare.
-Fordi LaGuerta suspenderte deg, ja. -Nei, fordi jeg tok feil.
Det jeg sa i går er sant. Jeg elsker deg.
Jeg tar det ikke tilbake.
-Du vet ikke hva det betyr engang. -Det betyr at jeg aldri vil såre deg.
Jeg stolte på deg.
Du knullet meg mens du spredte rykter om broren min. Sårer ikke det?
Dra til helvete.
-Skal vi bli med deg inn? -Nei, det går bra.
Jeg forstå knapt mamma gjennom gråtingen,-
-men hun sa det var til det beste at Barry dro. Beste for meg, ja.
Han sa hun hadde en feit ræv. Han kommer ikke tilbake.
Takk skal du ha. Og vi ringes.
-Sladrer du til bestemor og bestefar? -Om at du ble full og nasket i Miami?
Det er opp til deg.
-Alle har hemmeligheter, ikke sant? -Takk.
-Men om det skjer igjen... -Det vil det ikke.
-Og om Barry viser seg... -Melder jeg fra. Jeg lover.
Jeg er stolt av deg.
-Er du? -Ja.
Du stilte opp for et annet menneske.
Jeg vil du skal vite noe.
Er Lumen kjæresten din vil jeg høre det.
Ok, men hun er ikke det.
Hun er mer enn en leieboer.
Hun er en venn som har vært igjennom noen...
Noen skikkelig fæle greier. Og jeg hjelper henne med å takle det.
-Får det deg til å føle deg bedre? -Hva mener du?
Når det gjelder mamma. At du er der for Lumen.
Får det deg til å føle deg bedre i forhold til det som skjedde mamma?
Jeg elsker deg.
Du vet det?
Du burde bli med inn og hilse på Cody.
Det ødelegger Miami-dekkhistorien din.
Mamma!
Dette er Mamma?
Mamma!
Ok, kompis.
Jordan Chase sa jeg måtte finne ut hva jeg ønsket høyest.
Svaret er enkelt:
A være en god far.
Men med Astor i trygghet vil jeg helst få Jordan på bordet.
Jeg må få blodet identifisert.
-Hei. -Hei.
-Hvordan var Orlando? -Behagelig hendelsesløst.
Astor er hos besteforeldrene. Cody har blitt et hode høyere.
Godt å høre.
Du fikk tilbake blodprøven, forøvrig.
DNA-treff: Emily Birch
Fikk du identifisert drapsofferet?
-Nei. -Hva er så det?
Hun er i live, og drikker seg snydens i Coral Gables. To rattfyllsdommer.
Jeg må ha tabbet meg ut.
Men hvem er hun, om ikke et offer?
Bare rolig.
Når du tabber deg ut, styrker du selvfølelsen min.
-Dexter? -Nei, det er Jordan Chase.
Men jeg skulle hatt tak i Dexter. Er han der?
Han...
-Han er ikke tilgjengelig akkurat nå. -Kan jeg legge igjen en beskjed?
Greit.
Si jeg ville se hvordan det sto til, og avtale en ny time.
Så snart som mulig.
Jeg skal si fra. Ha det.
Vent litt.
-Si enda en ting til Dexter. -Ok?
Si ham at tiden er avgjørende.
Tikk, tikk, tikk.
Det er lyden av hans liv som renner ut.
Får du fortalt ham det?
Hei så lenge, Lumen.
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com