Tidligere i Dexter...
-Jeg har noe på Kyle Butler. -Mitchellene holdes et trygt sted.
-Jeg vil bare vise dem et bilde. -Det er en fæl verden der ute.
-Hva skal jeg gjøre? -Greit, vi hadde sex.
-Var det bra sex? -Jeg sier ikke mer.
Lopez ble innlagt med indre blødninger i dag.
Batista kan miste jobben og risikerer fengsel.
-Jeg vet hvem som kjøpte ikonene. -Vel..?
To menn i 30-årene, antagelig nylig innvandret fra Venezuela.
De gjorde dette mot ham fordi han snakket med meg.
Boyd Fowler, dyrelikhenter. Liker å legge kvinner i formaldehyd.
Vi tar et skift sammen. I morgen kl. 08 presis.
Et gammelt turistsenter. Helt isolert fra omverdenen.
Du skulle sett rommet jeg forberedte. Alle kvinnene du drepte...
Du aner ikke hva du har innlatt deg på.
Ikke...
Hun så alt.
Hun så...meg.
"Skjønnheten og udyret"
Jeg misliker dette. Du parterer en mann på et offentlig toalett.
-lngen så det. -Du spolerte nesten Boyd-drapet.
-Han er død, er han ikke. -Ja, og nå har du henne.
Hva er kodens første regel?
-Aldri drep en uskyldig person. -lkke bli tatt.
Hva er planen? Pleie henne til hun blir frisk og går til politiet?
Leder hun politiet til deg, er alt over og Harrison har en dødsdømt far.
Hvorfor gjør du dette?
-Hun er døende. -Og du er en seriemorder.
Du takler det, og det var ikke din skyld, Dex.
Hun er ikke ditt ansvar.
Dra hjem og pass på sønnen din.
Det går bra. Ikke rør deg.
Alt vil bli bra.
La være, det går bra!
Ro deg ned.
Ikke gjør motstand.
Jeg skal ikke skade deg. Slutt!
Herregud1
Faen, faen, faen!
-Hva? -I alle dager... Hva er ditt problem?
-Det er sent. -I California, ja. Hva er galt?
-lngenting. Jeg er bare sliten. -Er du?
Jeg hadde våkenatt på et åsted. Helt knekt og ingen funn.
Barnepiken var der hele natten?
Masuka gjør så godt han kan, men han kan ikke lese blod som deg.
-Jeg trenger din hjelp. -Det passer dårlig. Jeg har Harrison.
-Barnepiken, da? -Hun vil nok kverke meg.
Jeg ville bare spurt om det var viktig. Må jeg krype?
Deb, vær så snill...
Kanskje åstedet kan hjelpe meg å identifisere Tornerose her.
-Greit, jeg kommer. -Virkelig?
Ja, selvsagt.
Du er jo søsteren min. Hvor kjører jeg?
Moredo 1132, en blomsterbutikk.
Bare følg de jævla reportasjevognene.
Du er best i verden, visste du det? Hallo?
Dex, her borte.
Rettsmedisineren tripper etter å fjerne liket.
-Litt av et sirkus. -Rene Merano.
-Vi jobber med saken. -Hva sa han?
Aner ikke, men det er visst mindre halshugging i Miamis rike strøk.
Halshugginger?
Ja, og det er ikke det sykeste.
-Dextress! -Vince.
Du fleipet ikke om at det var sykt.
Han var et mulig vitne, og andre offer denne uka.
-Hva har du så langt? -Machete, tror vi.
Ok... Hva mer?
Bare det. Vi er altfor trøtte etter våkenatten, så jeg ringte deg.
Vel..?
Halshuggingen ble utført her.
Han står, første hugg treffer, offeret faller.
Hugg to, hugg tre...
Over og ut for halsvirvlene. Separering utført.
-Og opp i lufta. -Som sagt.
Nja. La ham jobbe.
-Øyne og tunge fjernet her. -Vi har tunga på is. Vil du se?
Ikke egentlig. Har noen røyket her inne?
-Det er 2010. Hvem røyker vel? -Machetemannen, tror jeg.
En liten sigar. Asken satt løst.
Korte, opprevne tobakkblad. En billig en, kanskje Tiparillo.
-Jeg hadde begynt der. -Machete og Tiparillo, altså.
-Bra stil. -Knull meg i begge øra...
Folkens, drapsmannen ankom smuget derfra. Saumfar etter små sneiper.
Pass på hvor dere trår. Ikke rør bevisene, takk.
Så...
-Det om sigarasken... -Ja?
-Lærte du det på barneskolen? -Havana Room.
Havana Room...
Godt å ha deg tilbake. I en støtterolle, altså.
-Som min assistent. -Takk.
-Jeg må fyke. -Vil du ikke se om sigaren lå der?
Jeg vil finne ut hvem jenta er mens hun er bedøvet.
Absolutt. Jeg stikker innom stasjonen senere.
Han er våken.
Han har vært våken i timevis.
Jeg har savnet deg også!
-Beklager at jeg kom så sent. -"Sent" er ikke dekkende. Et døgn.
Ja, det var bare at...
...jeg drepte en mann foran et vitne, som måtte dopes så hun ikke slåss.
-Hva? -Jeg gjør det godt igjen.
-Neppe. -Hva skal det bety?
-Dette fungerer dårlig. Jeg slutter. -Slettes ikke. Harrison liker deg.
Og jeg ham, hvilket gjør dette så vanskelig.
Han trenger en pålitelig far, med moren borte.
-Jeg er pålitelig. -lkke i min bok.
-Det vil aldri skje igjen. -Ja ha?
Mor sa: "Aldri lyv for de som stoler på deg, eller stol på de som lyver."
Synd og skam. Det begynte så bra.
Jeg savner moren din.
-Jeg forstår, men ledelsen sa nei. -Selv om eneste ledetråd-
-i Trefoldssaken er Kyle Butler, og jeg kan vite hvem det er?
-Spør igjen, Ray. -Poengløst.
-Jeg trodde du hadde makt. -Jeg kan ikke bryte sikkerhetsregler.
Tilbudet består. La meg vise familien bildet.
Det går ikke, sa jeg. Det er for sensitivt.
-Opp til deg. -Supert. Takk.
Da braker det løs.
Og der er tilfluktsstedet, og der er Jonah Mitchell.
Vi kan ha et gjennombrudd i Santa Muerte-saken, så hør godt etter.
Ikke ta feiringen på forskudd, men alle er vel for slitne uansett.
Men vi fant denne ved bakdøra i huset der Fauzi ble drept.
-En sigarstump. -Så observant.
Og takk for at du dro den late ræva di opp fra sofaen og kom hit.
En Tiparillo-stump fra en av de to overfallsmennene.
-DNA-test, da? -Enda bedre.
Den hadde et 75 prosents tommelavtrykk.
Det er ufullstendig og må granskes manuelt, men vi får det gjort i dag.
Der er mannen vi burde takke! Nevøen min, Harrison.
Han lånte oss pappaen sin.
-Næmen, får jeg? -Bandido!
-Du ser ut som mammaen din! -Og du har pappas øyne.
-Og din penisstørrelse. -Nei, denne er mye større.
Skulle du sett. Bedre enn smultringer.
Er dette kvalitetstid? Å bruke sønnen din som dekke?
Han koser seg, de koser seg. Alle vinner.
Dessuten er det til et godt formål. Jeg må finne jentas identitet.
Hun våkner snart.
Svarte.
Kom igjen, da!
Hva driver du med nå? Stjeler fra en kollega?
Låner.
Legger ikke Masuka merke til at halve medisinskapet er tømt?
Han er en hypokonder. Hun trenger faktisk midlene.
Lumen Ann Pierce fra Minnesota.
Helt uplettet rulleblad.
Ingen savnetmelding heller. Ingen ser etter henne.
-Skal jeg bare la henne dø, da? -Du kan ikke slippe henne fri.
Du blir ikke drømmeprinsen som vekker og redder henne.
-Hun ringer politiet hvis hun våkner. -Tror du ikke jeg vet det?
Står til?
-Hei, burde han ikke sove litt? -Ja, jeg kjenner meg igjen der.
Du? Jeg punga for timevis siden, og skal hjem og sove.
Kan du ta ham med deg? Det er noen som venter på meg.
-Barnepiken, da? -Hun trengte en pause.
-Etter to dager? -Det hadde hjulpet stort.
Han sovner på et blunk. Han er trøtt som en strømpe.
Greit, om du bærer ham til bilen. Han begynner å bli tung.
Angel.
Det er en adresse. Jeg ville ikke gi deg den foran alle.
-Et sykehus. -Der havnet Lopez etter slåsskampen.
-Du må gå og be om forlatelse. -Nei!
-Det er han som burde unnskylde seg. -Han har knekt nese,-
-knekt ribben og punktert lunge. Por favor?
-Jeg burde knekt kjeven hans. -Jeg vil ikke krangle.
Internavsnittet kommer i morgen, og må vite at dere har gjort opp.
Dette er ikke valgfritt.
Beklager om jeg skremte deg tidligere.
Kanskje vi kan begynne på nytt?
Du har antagelig hodepine pga. bedøvelsen. Jeg har med aspirin.
Jeg har også antibiotika. Du har høy feber, det vil hjelpe.
Jeg prøver ikke å dope deg ned. Det er antibiotika.
Ser du?
Du er dehydrert. Klarer du å drikke?
Forsiktig, forsiktig.
Jeg skal ikke skade deg.
Hvor er jeg?
Et trygt sted.
Langt vekk fra Boyd.
Jeg tar ingenting.
Hva heter du?
Du er nødt til å prate med meg.
-Rachel. -Ok.
Rachel.
Jeg vil ikke skade deg, bare se deg bli bedre igjen.
Hvorfor tok du meg ikke til sykehuset?
-Du vet hvorfor. -Nei, det gjør jeg ikke.
For du så meg.
I huset.
-Jeg så ingenting. -Vi vet begge at det ikke stemmer.
Jeg vil aldri fortelle det til noen.
Vær så snill, la meg gå!
Jeg kan ikke.
Hva vil du gjøre med meg?
Ingenting.
-Skal du selge meg? -Selge deg? Nei.
-Hva vil du gjøre, da? -lngenting. Jeg lyver ikke.
Du kan ikke tenke klart høyfebril. Du må ta disse.
Nei, nei.
-Hold deg unna! Slipp meg ut! -Jeg kan ikke.
Nei! Vær så snill, la meg gå! Jeg kan ikke gjennomgå det igjen!
Bare drep meg nå!
Vær så snill!
Harry har rett. Jeg trenger en plan.
-Hvordan har du det, Lopez? -Hvordan ser det ut?
Her forleden hadde vi begge tatt en drink for mye.
Og...
Da du fornærmet kona mi, så jeg rødt.
Jeg er lei for det.
Dette er ikke din første slåsskamp. Skal du la internavsnittet ta meg?
Du vet grensen mellom for mange og altfor mange?
-Så altfor godt. -Jeg drakk altfor mange den kvelden.
Jeg skulle tøylet raseriet, men gjorde det ikke.
Jeg ber om forlatelse. Lo siento.
Jeg vet ikke hva mer jeg kan si.
-Alt bra mellom oss? -Alt bra med deg.
Jeg ligger på et fordømt sykehus.
Nei, alt er bra mellom oss.
Jeg reiser ikke tiltale.
Se til og pell deg til helvete ut av rommet mitt, Batista.
Barnepiken stoler ikke på meg pga. Iøgnene, og Lumen pga. sannheten.
Det må det finnes et navn for. Riktig, ja - Dexter Morgan.
Problemet er at Lumen vet altfor mye om meg, og jeg ingenting om henne.
En ubetalt motellregning. Jeg håpte på mer, men det er da en start.
-Hvordan var høneblunden din? -Hvilken høneblund?
-Han våknet straks vi kom hjem. -Beklager.
-Skal jeg lage noe å spise? -For trøtt til å tygge.
-Men for faen, Dexter! -Hva er det?
Ingenting, det er bare...
Hva er dette?
-Et lite lekepiano. -Hvorfor satt jeg på det, mente jeg?
Hvorfor bor vi slik?
Dine ting, babyting og mine knapt synlige ting...
Jeg føler meg som en jævla flyktning.
Jeg forstår, jeg forstår.
Du trenger litt fred og ro.
-Vi stikker ut en tur. -Hvor da?
-Hva kan jeg hjelpe deg med? -Jeg tror min kone,-
-hans mor, kan ha etterlatt bagasjen sin her? Lumen Pierce.
Vi tar en titt. Kan du stave det?
P-l-E-R-C-E.
Det andre navnet - det snodige. Ikke vondt ment.
Lumen. L-U-M-E-N.
Jeg husker henne. Kona di betalte for to uker.
-Det ble over en måned. -Vi dro til venner i North Beach.
Hun sjekket aldri ut. Vi overlot det til innkrevingssentralen.
Dere skulle bare latt meg ta hånd om det.
-Har dere bagasjen hennes fortsatt? -På lageret.
Det hadde vi satt pris på, begge to.
Trehundreogtjue.
Greit.
Gi meg ditt navnetrekk her, så henter jeg bagasjen til kona di.
Ti måneder gammel, og har alt tatt deg din første røyk. Beklager det.
"Kjære Lumen. Jeg vet det føles som jordens undergang nå."
"Men det er det ikke."
"Jeg forstår hvorfor du følte du måtte dra."
"Og tro meg, du har ingenting å skamme deg over."
"Hva din far angår, vet jeg han sa ting han angrer på."
"Selv om han aldri vil innrømme det."
"Vi savner deg og elsker deg. Ta all tiden du trenger, men kom så hjem!"
"Det er ingen familie uten deg. Kjærlig hilsen mamma."
Dexter?
Beklager at jeg vekte deg. Jeg prøvde å være stille.
-Du var borte lenge. Jeg ble urolig. -Jeg tok en liten kjøretur.
Beklager det istad.
I fall du tvilte, er du og Harrison de to som betyr mest for meg.
De eneste som betyr noe.
Bli her så lenge dere vil. Jeg blåser i rotet.
Uansett jeg som er rotekoppen i familien.
-Vil du ha en øl? -Kan du banne på.
En øl hadde vært midt i blinken.
Mr Morgan.
-Gi oss en ny sjanse? -Det er ikke så lurt.
-Jeg vet jeg tabbet meg ut. -lkke unnskyld deg.
Harrison er en herlig unge. Du finner lett en annen.
Jeg vil ikke ha noen andre, og forsto det om at du må kunne stole på meg.
Det jeg sa, var at jeg ikke stoler på deg.
Det var en krisesituasjon. Ei jente var stygt skadd.
Jeg brukte natta på å pleie henne, og ble så tilkalt til et åsted.
Det var der jeg var. Virkelig.
Og jeg er her nå fordi vi intervjuet tretti stykker, og du er den eneste-
-som ikke skremte meg, faktisk.
Den eneste jeg trygt kan overlate Harrison til.
Du bærer ham litt som en fotball.
Hva er det man sier?
Et vågesprang.
Det gjelder vel oss begge.
Én siste sjanse, mr Morgan. Ikke fler.
Se på dette.
-Ser du noe som mangler? -Hvordan skulle jeg vite det?
Noen har forsynt seg av medikamentene mine, og jeg vet hvem.
Dexter var innom i går. Kanskje det var ham?
Intet motiv, etterforsker.
Du, derimot, harver over sørstatenes heiteste sleivkjeft.
Jeg verdsetter at du tar forebyggende tiltak-
-for å ikke smitte henne med hva enn du måtte ha av sykdommer.
Jeg kan godt dele av forrådet. Du trenger bare å spørre.
Jeg tok ikke medikamentene dine.
Og jeg harver ikke over Deborah, ok?
Jeg imponeres av din ridderlighet.
De færreste menn holder erobringene sine hemmelig.
Få navn og numre...
Hold meg underrettet...
Unnskyld meg.
McCourt.
-Jeg besøkte betjent Lopez i går. -Jeg hørte det.
Han godtok unnskyldningen min. Alt er vel.
Du fikk en politimann innlagt. Det er opp til ledelsen, ikke ham.
-Hva innebærer det? -Det er legemsbeskadigelse,-
- mot en politikollega. -Noen ørefiker til en full skrythals.
-Hei, Jim. -Førstebetjent.
Har du virkelig ikke noe viktigere å etterforske?
-Klarlagt hendelsesforløpet ennå? -Ja da.
Jeg må opp om 20 minutter, så la oss få det unnagjort. Kaffe?
Det hadde vært deilig.
-Mannen min tar ikke feil. -Hvordan?
-Med tanke på den andre betjenten.... -Voldsofferet.
Det var et barslagsmål, Jim. Vi vet begge at de skjer stadig vekk.
-Hvordan bli ferdig med dette? -Jeg lurer mer på bakgrunnen.
For ifølge betjent Lopez' forklaring, sa han i fylla-
-at du er best til å suge av alle i Miami.
Står det i sakspapirene?
Burde det stå?
Gode nyheter! Masuka fikk treff på det halve fingeravtrykket.
Eller bryr du deg ikke lenger å løse drapssaker?
Carlos Fuentes. Han bor med broren Marco, og jeg har adressen.
To stykker. Høres det ut som det vi har lett etter, eller hva?
-Jeg samler en gruppe. Vi tar dem. -Quinn, da? Neket går glipp av moroa!
Ikke den fjerneste anelse. Hvem vet?
Fadderullan!
Vent, vent.
Greit, gå inn.
Morgan, du, du og du til enden av gangen.
Du, annen etasje.
-Stans! -La ham gå! Vi vil ha Fuentes.
Løp.
Åpne, det er politiet.
Politiet! Policia!
Ikke rør dere.
Dæsken døtte...
Vi ser etter disse folkene. Fuentes, Fuentes.
-Fuentes. -Kjenner dere brødrene Fuentes?
Kjenner dere disse mennene?
Vi kan ikke hjelpe deg. Vi så ingenting!
Mi amor, mi amor.
Skjær ham så blåser jeg huet av deg. Hører du meg?
-Slipp pistolen. -Slipp ham!
-Alt klarert? Rapporter inn. -Diaz, klarert.
-Manzon, klarert. -Svar.
-Etterforsker Morgan, alt klarert? -Svar!
Ja, klarert.
Teite kjerring.
Lege!
Du kan bare våge å la ham dø!
-Alt ok med deg? -Ja.
-Jeg skulle skutt Fuentes! -Du kunne drept gutten.
Han kan overleve, takket være deg. Vi tok dem nesten!
Du var ikke der.
Lumen Ann Pierce fra Minnesota.
Så sant jeg får min sære, dømmende barnepike til å stole på meg,-
-så hvorfor ikke deg?
Stopp, stopp!
Hjelp meg, hjelp meg!
-Vil du ha haik? -Ja, hva gjør du her ute?
Hvor skal du?
Dæsken, hun er helt på trynet.
Nei, nei!
Lumen.
Lumen, Lumen...
Kan du stoppe?
Hysj...
Vet du hvor nære på det var?
Hadde hun blitt med bilen, ville det vært over og ut.
-Hvor skal vi? -Tro meg, hun vil aldri stole på deg.
-Hvor tar du meg med? -Kodens første regel - ikke bli tatt!
-Du har ikke lenger noe valg nå. -Hysj.
Jonah? Hei, ikke vær redd.
-Jeg er politimann i Miami Metro. -Kjenner jeg deg?
Jeg tror jeg vet hvem Kyle Butler er. Gjenkjenner du han her?
-Hva vil du vite? -Er dette Kyle Butler?
-Trekk unna! -Jeg er politimann.
Hold hendene høyt og klapp igjen. Jonah, til bilen.
Snu deg rundt.
Flytt på deg.
-Vær så snill! Ikke! -Bare flytt på deg.
Hva skal du gjøre?
-Se på dette. -Nei!
Se!
Dette var det som skjedde med jentene før deg, som skulle skje med deg.
Alle disse tønnene skjuler et lik.
Boyd bevarte dem i formaldehyd så han kunne besøke dem.
Forstår du? Jeg reddet livet ditt.
Hvordan vet jeg at...
...at du ikke drepte disse jentene?
Det gjør du ikke.
Det er et vågesprang.
For oss begge.
Kona mi ble brutalt myrdet.
Av en som Boyd.
Jeg vil ikke se flere uskyldige dø.
Tror du meg ikke? Ta den.
Ta den. Den er din.
Er du ferdig?
Jeg beordrer deg om å la Trefolds familie i fred,-
-men isteden går du bak min rygg pga. dette?
En pusleskisse av Dexter Morgan?
-Han gjenkjente den. -Dexter som Butler?
Jeg så det på ham.
Du så det på ham? Videreformidlet Jonah ideen til FBl?
-Nei. -Nemlig. For det er pisspreik.
-Kom til meg med mistanker. -Jeg prøvde.
Når jeg sier nei, er det over, Quinn!
-Suspendert uten lønn inntil videre. -Suspendert?
-Si du tar ut litt ferie. -Fleiper du?
Om jeg fleiper?
Vær glad du ikke får fyken. Og vet du hvorfor?
Det ville blitt tvungen høring, og hele flausen-
-ville blitt journalført.
Ingen vil høre teoriene dine. Hele avdelingen ville revnet.
-Mottatt? -Ja da.
Han mistet akkurat kona, for svingende!
Du, tøsen... Hvor har du vært hele dagen?
Eviglang, skrudd historie.
Jeg hørte om stormingen.
Gjerningsmannen slapp unna.
Det jeg hørte, var at du reddet et liv.
Jeg sviktet deg. Jeg skulle vært der og dekket deg.
Ja, det skulle du.
Klarer du deg?
Åpenbart ikke, siden alle spør meg om det.
Jeg vil ikke være ensom i natt.
Deb, jeg...
...er ikke bra for deg.
"Bra" er ikke det jeg ser etter nå.
Er det sant, det du sa om kona di?
Ja.
Hvordan skjedde det?
Kniv.
Smertefullt og grusomt.
Jeg er lei for at jeg skar deg.
Jeg trodde du var et monster, som Boyd.
Jeg trodde du ville drepe meg.
Eller noe enda verre.
Jeg ble holdt innesperret.
Jeg vet ikke hvor, eller hvor lenge.
Jeg vet bare at det var forferdelig.
Jeg trodde aldri det ville slutte.
Men det har sluttet. Han er død, det er over.
Du kan dra hjem.
Jeg tror ikke det.
Jo, det kan du.
Jeg leste brevet. Du har en familie som elsker deg. Dra hjem til dem.
Så enkelt er det ikke.
Jo, det er det.
Det er det virkelig.
Boyd var ikke den eneste som gjorde dette mot meg.
Det var fler.
Det er ikke over.
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com