Svensk text: SSG - SweSUB Group St1gge och Incubator
www.SweSUB.nu - För bättre texter
Tidigare i Dexter...
- Du måste döda den. - Jag kan inte.
- Varför mördar du inte Trefaldsmördaren? - Han har saker att lära mig.
Det verkar vara en lång person. Över 1,90.
Han flyttade armen...av ett skäl.
Det du hittade på brottsplatsen var kremerade mänskliga kvarlevor.
- Har vi mördarens DNA? - Mördaren är släkt med kvarlevorna.
Han har familjen med sig hela tiden.
Vera Mitchell, syster till Arthur Mitchell...
Hittat död i ett badkar. Det här är Arthur Mitchells kärna.
Är det nåt i hans DNA som låter honom behålla sin familj...nån magisk gen?
Laguerta tillät precis en utredning angående Trefaldsmördaren.
Om jag ser till Trefaldsmördarens teori, och att han sköt mig och Lundy-
-verkar han vara en galning, så jag begränsade det till överfallen.
- Jag träffar inte Laguerta längre. - Vi har gjort slut.
- Är det skitsnack blir det konsekvenser. - Vem är du?
Det är jag som ska se till att du inte dödar några fler kvinnor.
Jag dödade dem inte! Tack vare mina bilder kommer de att leva för evigt!
Ingenting varar för evigt.
- Är inte det? - Farrows assistent.
Jag grep honom för mordet på Estrella Carazo.
Det verkade vara Farrow, men det här är vattentätt. Vi har DNA, vi har allt.
Jag dödade en oskyldig.
"ROAD KILL"
Jag gjorde ett misstag. Det kunde ha hänt vilken mördare som helst...
Inte för att mördare bryr sig om ifall deras offer är oskyldiga eller inte.
Men varför gnager det på mig?
Jonathan Farrow. SM-fotograf.
En som skymfar kvinnor. En idiot, men ingen mördare.
Ändå mördade jag honom. Nu är jag...
...obekväm.
Det borde ha varit Arthur Mitchell på mitt bord...
Trefaldsmördaren, han som sköt min syster. Jag borde ha...
Nej, jag gör inte det. Jag är inte sån.
Det här är inte jag. Helvete!
Jag måste bara sluta tänka på det.
Jonathan Farrow...vår misstänkte kan nu vara vårt offer.
Det var ett misstag för fan.
Farrow försvann innan sin assistent. Brand har erkänt morden på modellerna.
Saknade personer har undersökt det hela och ger det till oss nu.
- Tror du att Brand dödade Farrow? - Det är svårt att säga.
Soderquist, Yale, håll er till Farrow.
Jag önskar att jag kunde vara lugn för att jag tagit Brand. Men jag kan inte.
- Vad är det med dig? - Jag vet inte.
Vi fortsätter. - Morgan... Vad har vi på överfallen?
- Det här kanske gör er glada. - Inte om du har några framsteg.
Vi har en seriemördare.
Offren är män i 40-års åldern. Jag har fall som går tillbaka 30 år-
-vilket gör att vår misstänkte landar runt 50, 60 år.
Vår framgång kom med upptäckten av askan han lämnat efter sig-
- ...tillsammans med hans saliv... - Tackar. Jag gör bara mitt jobb.
Mördaren lämnar askan som en signatur. Hans offer pekar på det.
Vi vet inte om allt är aska men fingret visar en indikation-
-...på att... Hur kom det här med?
Nej. Kan du gå tillbaka? Gå tillbaka.
- Hon har inte blivit nerslagen. - Nej.
Offrets finger verkar peka mot en fläck.
- Aska? - Gör det inte, Deb.
- Ja, förmodligen. - När du presenterade fallet-
-sa du att det var begränsat till en som slog ihjäl folk.
Du kan väl berätta allt för oss.
Det kommer att låta galet... hoppas jag.
Jag har hittat möjliga fläckar i flera gamla badkars-mord.
Och flera självmord av hopp. Det är ett mönster...
Badkar, hoppare, överfall. Allt efter varandra...
En ritual av tre offer varje år så... Möjligen i över 30 år...
Olika städer, olika stater. Det är en trefald av offer...
Det var därför Frank Lundy kallade honom "Trefaldsmördaren".
Lundy kom till Miami för att jag jaga den här killen.
Jag tror att han kom för nära och att jag fick honom dödad och mig skjuten.
Så det var Trefaldsmördaren som sköt dig?
Kom igen, Laguerta. Säg att det är långsökt.
- Fortsätt. - Jag vill inte ha er ivägen.
Trefaldsmördaren är förbi sitt förfallodatum. Det här bekräftar det.
Fattar du? Jag höll Lundys arv vid liv.
- Cheferna tyckte att det var bra. - Mitt kontor, kriminalare Morgan.
- Är det beröm jag känner lukten av? - På dem tiger...innan. Tigrinna.
- Dex. Hej, kompis. - Fortsätt. Jag är inte på humör.
- Halvlek? - Det kallas lunch, kompis.
Utanför stationen som vanligt.
Jag måste verkligen hugga nåt.
Trefaldsmördaren...
Det här är bra. Han är helt klart skyldig.
- Hur går det med däcken, Jonah? - Som en dröm, mr Butler.
Kyle... Vad för dig hit den här underbara dagen?
Jag kollar bara läget. Efter...rådjuret. Se till att du mår bra.
Jag har lagt det bakom mig. Det finns ingen orsak att tänka på det.
- Kan du bara göra det? - Nej. Mjuka, runda rörelser-
- ...och det håller i flera år. - Jag fattar.
Då hade jag inte behövt påminna dig. Du kan väl göra det rätta?
Små dispyter i en perfekt familj, vilket gör dem normala.
Hej, Kyle.
Dina kläder är rena, vikta och redo att packas.
- Ska ni åka bort? - Ja, till Tampa. Ett nytt bygge.
Ett bygge utanför stan. Ska han börja om?
Marken måste vara genomblöt. Annars kommer alla blommor att dö.
- Ska hela familjen åka? - Nej, det blir för dyrt.
Erkänn, Arthur. Du gillar semestrarna från oss.
Han är alltid så avslappnad när han kommer hem.
- Åker du idag? - Nej, imorgon, direkt efter jobbet.
Där kom "var" och "när". Trefaldsmördarens mönster.
- Trevlig resa. - Ta hand om dig, Kyle.
Nu måste jag övertala min chef och fru så att jag också får åka iväg.
Jag behöver bara leta upp en konferens som handlar om blod...
En utställning om bilar...nej.
Stickning- och broderikonferenser... inget blod förrän en olycka sker.
En utställning.
En konferens på konferenser.
Kommer du ihåg mig?
Debra Morgan, syster.
Debra Morgan, som jobbade med Trefaldmördarens fall förut.
Laguerta skrev av mig från fallet för att jag är offret till det här brottet.
- Det var synd. - Synd...? Det är åt helvete.
Då blir du befriad och kan hjälpa avdelningen på så många sätt.
På en dag...gick jag från det största fallet vi haft-
-till att bli "befriad på så många sätt"?
Jag älskar dig men ibland är du en dåre.
Tampa. Vad fan finns det där?
Nåt vetenskapligt.
En brottsplats är ett mikroklimat med så många variabler.
De kan göra skillnaden att gärningsmannen går fri.
Allt från onormala effekter av barometertryck-
-på speciella vätskor. Till jonisering av...
Du menar...?
- Meteorologisk konferens i Tampa. - Slutar du att prata om du får gå?
Läran om hemoglobinspridning och de magnesitiska effekterna av blixtar-
-i stora åskväder kan vara ovärderligt när man fastställer blodanalyser.
- Är det allt? - Allt jag kom på.
Du låter väldigt intresserad.
Vi ska inte tala om när lönen kommer.
Vi kan börja betala för ditt college.
Jag älskar din hängivelse... för arbetet, till den här familjen.
Det var därför jag gifte mig med dig.
Elliot ska fiska med ungarna så de kommer att vara upptagna nån dag.
Han är en bra granne.
Jag behöver också utrymme. Vi förhandlar. Jag tar barnen i helgen-
-så kan du ta dem på tisdag kväll när jag har Yoga?
- Det är mitt nya jag. - Jag gillar det.
Det kan vara utmanande att schemalägga alla aktiviteter...
Jag får fundera på det sen.
Vad packar man för ett mord utanför stan? Jag får inte väcka uppmärksamhet.
Jag behöver ett pålitligt verktyg. Nåt jag kan lita på.
Du skrämde mig.
Jag hoppades att få följa med till Tampa. Jag måste iväg en stund.
Jag är ledsen. Det kommer andra tillfällen men inte nu.
Jag måste göra det här. Ge tillbaka nåt till världen.
Jag klarar inte det utan din hjälp.
Jag måste härifrån...
Ut härifrån...
Bort från den här...känslan eller vad det är. Jag är fokuserad med dig.
Det känns som att jag har ett syfte.
- Jag behöver dig. - Jag har inget att erbjuda.
Själens generositet, Arthur?
Det betyder mer än ord för dig. Säg att de inte bara är...ord.
- Behöver du min hjälp? - Mer än du kan ana.
- Finns det ingen annan? - Du är den enda, Arthur...
Den enda.
- Hoppa in. - Jag visste det.
Enligt Dexters analys är vår misstänkte minst 1,90 lång.
Enligt DNA:t letar vi efter en vit man med nordeuropeisk härkomst.
- Blå ögon... - 50 till 70 år gammal.
Så vi letar efter en pensionerad gammal vit man? I Miami?
Och nu kommer alla pensionärer hit.
- Vilket fyrdubblar våra misstänkta. - Det måste finnas nåt annat.
Vi kan kolla DNA. Vi kan inrikta oss på det-
-av vita män i 60 års åldern här i området.
Vet du hur mycket jobb det är? Jag har planer för helgen, som i tvillingar.
Har du fått ihop det med tvillingar?
ACLU kommer att stänga ner det här så fort vi går ut med det.
Man kan inte sätta upp en vägspärr utan att få en massa uppmärksamhet.
Det är tacksägelsedagen nästa vecka så domstolarna är stängda.
- Det har fungerat förut. - Våldtäktsmannen, rånmordet 2007.
Vilka ska betala för det här? Vi har ju inte ens råd med kaffefilter.
Jag använde toapapper till kaffet imorse.
Vi ska leta efter DNA. Låt mig oroa mig över budgeten.
Gör ett protokoll för DNA-kontroll, Masuka. Allting går genom dig.
Där rök mina planer.
Är du nöjd?
- Hur ska vi kunna betala det här? - Jag har ingen aning.
Jag ska spendera mycket tid åt att leta efter kryphål i budgeten.
Det är mycket jobb. Vill du ha hjälp?
Visst. Stig på.
Du vet... Genomgångsrummet är nog bättre.
Där ute? Jaså? Bättre?
Jag känner redan hur Farrow för- svinner på grund av förväntningarna.
När börjar vi imorgon?
Klockan sex.
- Är det mest lokala killar? - Kvinnor också.
Han mördar alltid en kvinna först, men nu får han inte chansen.
Bor vi på samma hotell? Ligger det nära bygget?
Det är gåavstånd. Vad nyfiken du är.
Jag är ledsen.
Du sa att du var bekymrad. Vad är det som tynger dig?
Jag gjorde nåt.
- Ut med det. - Jag gjorde ett misstag.
Alla gör misstag. Nu är du avsiktligt otydlig, Kyle.
Som en av mina elever när han förklarar varför han inte gjorde sin läxa.
Jag kommer nog att göra många elever glada.
En rastplats.
- Du är modig, Kyle. - Hur kommer det sig?
- Du äter från en varuautomat. - Jag har en järnmage.
Du kanske kan visa ditt mod genom att dela med dig av vad som tynger dig.
Du måste berätta vad det är!
- Det är inte så viktigt. - Det är viktigt för mig.
Att hjälpa nån är en bra gärning och Gud belönar goda gärningar-
-men jag måste veta problemet. - Jag vill inte prata om det.
Du frågade mig, kommer du ihåg?
- Vi kan väl bara... - Berätta, Kyle!
- Jag hoppar in i bilen och låter dig... - Jag dödade en man.
- Har du dödat nån? - Och du verkar bestört.
- Av misstag. - Vad hände?
Jag trodde att han var den rätte...
Jag trodde att han var ett djur.
- Jagade du? - Ja, det var en olycka.
- Jag är alltid så försiktig. - Då var det en olycka?
Det har gett mig den här...
...känslan.
Det finns saker som är värre än samvetskval.
Skuld. Samvetskval. Det är det som skiljer oss från djuren.
Ditt samvete äter upp dig.
Men du kommer att må bättre.
- Bekännelse är bra för själen. - Jag har ingen själ.
Göra goda gärningar, ta hem poäng hos Gud.
Den bästa gärningen jag kan göra är att befria världen från dig.
Ett rum att döda nån i...litet, men han kommer att bli mindre.
Jag behöver bara lite utrustning.
- Hej, Deb. - Hur är vädret?
Du pratar klimat med en massa fjantar. Du lever verkligen livet.
Varför ringer du? Det är sent.
Tog du alla foton från hon som hoppade i lagret och la dem i en mapp?
- Jag använde inte alla foton. - Men du sparade dem?
Jag vill se om jag hittar nån aska.
De finns i min dator. Masuka kan ge dig tillträde.
Jag kan inte be Masuka. Jag jobbar inte med det här fallet.
- Mig kunde du ha lurat. - Vi ska börja kolla DNA imorgon.
Vi ska göra slumpartade kollar på långa män över 50 år med blå ögon.
Lycka till med det.
Springer du på meteorologen Sonny Skyes så hälsa att han har ett dumt namn.
Jag ska handla först.
Är du på väg ut? Det blir andra planer imorgon.
Vi ska inte till bygget. Jag har en överraskning åt dig istället.
- Jag gillar inte överraskningar. - Du kommer att gilla den här.
Hur ska det få mig att må bättre? Har han en formel för samvetskval?
Det bör vara han. Jag kan ju mörda honom imorgon om jag vill.
- Bra. Än så länge har vi sparat... - 24 000 dollar.
- Inte illa. - Vi behöver minst 12 000 till.
- Vad är det? - Ditt hår.
- Mitt hjärta hoppade över ett slag. - Sluta...och tack.
- Vad är klockan? - Det är sent. Vi är de sista kvar.
- Är du kvar? - Jag kommer med goda nyheter.
Grabbarna vill donera en semesterdag för DNA-kollen.
Den jäveln sköt en av oss.
- Titta. - Det räcker.
Strunt samma.
- Vem fan är det? - Det är jag.
Jag ringde men du svarade inte.
Det är sent, men jag hade en dålig dag.
- Jag är ledsen, men jag... - Jag kan förlora mitt jobb.
Jag är inte ensam. Journalister köar på arbetsförmedlingen.
- Du förlorar inte ditt jobb. - Jo, enligt min redaktör.
Jag måste få fram nåt om överfallen, annars är det kört.
Och nu är du här.
Jag är trött och vill sova. Du får inget av mig.
Vad sägs om lite stöd? Som en kram?
- Du kan säga "det ordnar sig"? - Det ordnar sig.
- Skitsnack. - Kom hit.
Det ordnar sig. För du är en bra reporter. Jag ska hjälpa dig.
Men det blir nåt från mordroteln.
Du borde kanske stanna.
Inte efter dina undanflykter. Vi ses imorgon.
Taxi till meteorologkonferensen. Checka in, ordna ett alibi. Tillbaka till...
- Hej. Är du också morgonpigg? - Annars hänger man ju inte med.
Jag är så uppspelt över dagens över- raskning att jag sprang upp ur sängen.
- Är du redo? - Verkligen.
Så ska det låta. Kom!
Igår tog han stryptag på mig. Idag dansar han en lyckodans.
Faller hans mask samman?
Frank.
- Vi borde kanske fråga Masuka. - Har du inget annat att jobba med?
Jag försöker hjälpa dig. Fråga Masuka om du kan få Dexters foton-
-från Tarla Grant-brottsplatsen. Tarla Grant, hopparen.
- Varför skulle jag bry mig om korten? - Du kan hitta en askfläck.
- Är jag ditt verktyg? - Ja, så ligger det till.
Du ska se bra ut, men du ska inte känna dig som ett verktyg.
Se till att alla blir märkta.
- Tar genomsökningen lång tid? - När jag organiserar det-
-går det undan. - Kom igen, ju fortare vi får ut dem-
-ju fortare kan vi analysera dem.
- Har du tillgång till Dexters foton? - Vi delar allt.
- Inte nåt bögigt. - Hopparen, Tarla Grant. Han kan ha lämnat-
-ett spår efter sig. - Bra idé, för att komma från dig.
- Nåt jag måste göra medan han är borta. - Ni och era knäppa möten.
En sak ska du veta. Jag har fått massor av ligg på såna möten.
Visst, du, men Dexter?
Dexter är ett vilddjur. Du skulle ha sett engelskan han pippade för några år sen.
Medan han dejtade Rita. Lila var galen.
- Bokstavligen. Du ska bara veta. - Verkligen?
- Titta, jag fick en! - Vilken baddare.
Astor fångade dagens största fisken. Visa din mamma.
- Bara tur. - Kan vi äta honom?
Vi måste vänta tills Dexter kommer hem. Han är vår fiskexperten.
- Jag kan rensa fisk. - Nej, det behövs inte.
Ett rent nöje. Jag rensar, du steker, sen äter vi dem tillsammans.
Okej. Jag gör ju en grym mangosalsa.
Ta fisken till diskbänken, ungar.
- Vad gör vi här? - Jag försöker hjälpa dig.
Mitt namn är Arthur Mitchell. Det här är min vän, Kyle Butler.
Jag försöker inte sälja nåt. Jag växte upp här och jag hoppades på en titt.
Det tar bara en minut. Vi är ute innan ni vet ordet av.
- Övervåningen! - Ni har ett fint hem.
Ett badrum?
- Det var här allt började. - Vad började här?
Jag stod här...
- Iakttog min syster när hon duschade. - Din syster?
Jag var 10. Det var oskyldigt. Men Vera såg mig...
...i spegeln.
Jag skrämde henne och hon halkade...
...och krossade duschdörrarna. Glaset...
...skar upp hennes ben.
Hon var död när ambulansen kom.
Så mycket blod.
Född i blod, båda två.
Mina föräldrar anklagade mig. Min mor blev ett skal, ett spöke.
- Hon tog så småningom livet av sig. - Självmordshoppet.
Jag lämnades ensam...med honom.
Han drack alltid mycket. Men utan mamma blev det ännu värre. Även misshandeln.
"Din störda lilla djävul. Din fitta, du dödade dem."
Vad hände med honom?
- Han dog. - Nej, du dödade din far med hammaren.
Jag har aldrig berättat det för nån. Inget av det här.
- Varför berättade du det för mig? - Du är ju inte ensam. Du är som mig.
Vi har båda dödat nån oskyldig. Det har vi gemensamt.
- Mår du bättre? - Ni måste ge er av nu! Stick!
Jag ringer polisen!
Vi kan väl äta lunch? Jag vet ett bra ställe i Tampa.
- Ja, lunch låter bra. - Ursäkta.
- Lite kaffe till sockret? - Kaffe och sockerkicken slår allt.
- Quinn kollar en häktningsorder. - Jag är här för att träffa dig.
- Jag vet ingenting. - Inget om DNA-vägspärrarna-
-som poppar upp överallt?
Quinn har knullat med dig. Inte på det känsliga viset.
Varför skulle jag då fråga dig? Har sökningarna nåt att göra med Lundy...
Vi är ute efter rattfyllerister. Vi sätter upp vägspärrar under semestrarna.
Trafikpolisen, inte mordroteln. Varför denna DNA-test?
Inspektörens idé. Vi har många olösta fall. Hon vill förbättra statistiken.
- Det finns inga nyheter här. - Jag tar det. Redaktören jagar mig.
Du skämmer ut dig. Jag vet att det är tufft för reportrar just nu.
Och vi tjejer måste överbevisa vad vi kan.
Istället för den här, kan du få intervjun du ville ha av mig.
- Menar du allvar? - Så länge du får mig att se bra ut.
Ring mig så bestämmer vi en tid.
Två.
Är det här stället du hade hört om? Ett kaffehak?
De skriver att tonfisken är smakrik.
- Jag måste på toaletten. Kan du beställa. - Tonfisk?
Dexter Morgan. Ursäkta att jag är sen.
Tack.
- Sonny Skyes. Älskar dig. - Sonny Skyes?
- Det bör vara jag. - Min fru är en stor beundrare.
- Visst. - Oj, nu kör vi.
Fantastiskt. Tack.
Alibi - avklarat. Nu är det Arthurs tur.
Han vill ha en puss. Kom och pussa herr Fiskläpp.
- Äckligt! - Lämna inte herr Fisk.
- Kyle! Här borta! Var har du varit? - Det var kö.
Jag fick en chans att säga hej till grannarna. Kyle Butler, Bob och Sally-
-Moore från Sarasota. Deras vackra dotter Hanna och deras son...Spencer!
- Hej. - Det finns gott om plats, eller hur, Bob?
Jag har berättat om vår morgon. Att vi besökte mitt barndomshem.
- Jag visade dig var min syster dog. - Barnen behöver inte höra mer...
- De måste lära sig att tala sanning. - Det kan de redan.
Vi måste erkänna våra misstag, så vi kan gå in i ljuset. Kyle lärde mig det igår.
- Inte med vilje. - Det var en befrielse för mig.
När han berättade vad han hade gjort.
Vi ska åka. De vill ha en trevlig stund för sig själv.
Kom så går vi.
- Det där var ganska oförskämt. - Förlåt. Jag är inte lika öppen som du.
- Du måste dela med dig av din ånger. - Det finns bara en sak som hjälper.
- Vad är det? - Gåvor. Kan vi stanna vid en järnaffär?
Jag vill köpa några saker som jag vill skänka till bygget imorgon.
En utmärkt idé.
- Morgan. - Polisinspektören.
- Vad gör du? - Inget. Varför sjöng du?
Jag sjöng inte, jag nynnade. Folk nynnar.
Inte utan anledning. Är du glad över nåt?
- Döljer du nåt? - Gör du det?
Självupplösande stygn. I helvete.
Vad fan?
Jävla skit.
Hur lång var skytten?
Såren visar en rak bana.
- Jösses, Masuka, de är vanliga bröst. - Men de är dina, perfekta.
- Väx upp och säg hur lång skytten var. - Trefaldsmördaren var cirka 195 cm.
Upp.
Det gör dig lika lång. Hur skulle du skjuta, för att göra ett sånt sår?
Såret och data från din skjorta, tyder på att du var en och en halv meter borta.
Jag är 1,95 och de flesta håller sina pistoler såhär.
Om han inte vill dra åt sig uppmärksamhet, håller han den såhär.
Hursomhelst... Om man ska träffa dig i sidan här uppifrån-
-måste jag skjuta med en neråtgående bana.
- Den här går inte nedåt, den är rak. - Så länge jag inte står på knä.
- Jag är 60 och måste vara rörlig. - Lundy skulle ha reagerat-
-om en gamling stod på knä bakom mig. Jag kommer ihåg hans ansiktsuttryck.
- Jag står inte på knä. - Hur lång är han?
Min längd, ungefär.
Jävla skit. Då var det inte Trefaldsmördaren.
Vem fan var det då som sköt mig?
Välgörenhet gör gott för hjärtat.
Det var på tiden att ge tillbaka.
Bra tänkt med plastfilmen. Man vet aldrig när börjar regna i Florida.
Jag vet inte hur det är med dig, men jag är trött.
Vi är likadana, du och jag.
- Fortsätt med det goda arbetet. - Jag lovar.
Somna. Inga flera överraskningar.
Det duger.
- Vet du vad som är bra? - Din mangosalsa?
Vin. Att vara utan i nio månader, suger.
- Vill du ta den sista skvätten? - Jag är redan rätt rund om fötterna.
Lättviktare.
- För 15 år sedan hade ingen trott dig. - Har du inte alltid varit fotbollsmamma?
Skämtar du? Jag var en festprisse.
Jösses, vad sa jag?
- Du måste tycka att jag är... -...helt charmerande.
- Jag måste städa upp. - Jag kan hjälpa dig.
Det är sent och ni vill säkert hem.
Visst. Jag hämtar barnen.
Vart tog du vägen?
Han är ute och går...med sina verktyg.
Bygget... Lite tidigt, men det är gångavstånd.
Tomt. Inga vakter.
Bara jag, Arthur och lite M-99.
Inga flera bekännelser, inga flera goda gärningar och inga flera samvetskval.
Vad gör du?
Nej, du är min.
- Du ska inte dö på det här viset. - Släpp!
Varför hålla honom vid liv, bara för att döda honom?
Så länge det är jag som gör det...
Har dig!
- Håll ut! - Ge mig din hand.
Det här var hans lösning, självmord.
Det var därför han kunde prata om sig själv. Han visste att han var nästa offer.
Blir det min enda lösning nån dag?
Jag trodde att Gud hade skickat dig, så jag kunde rädda dig.
Men Gud hade andra planer.
- Han skickade dig för att rädda mig. - Inte riktigt.
Tack.
Så mycket för anonymitet. Arthur Mitchell, du fick uppskov.
Var det inte Trefaldsmördaren som sköt dig och Lundy?
- Var det nån i Masukas storlek som sköt? - Är det allt vi har att gå på?
- Det är allt. - Då är du inte jävig i utredningen.
- Kan jag jobba med det igen? - Tack. Ingen mer baksäteskörning.
Ingen känner till fallet bättre än du. Du tar befälet.
- Hur går det med Lundys fall? - Det är mitt. Jag kommer att hitta-
-idioten som sköt er.
- Mår du bra? - Jag mår fint.
Vi är klara här. Morgan, uppdatera styrkan klockan tre.
Tur att det inte hände igår kväll.
- Ångar du nåt? - Att vi inte åt frukost tillsammans.
Jag får åtminstone Trefaldsmördaren.
Jag lovar.
Jag dödade en oskyldig man, och jag räddade en skyldig.
Jag gör inte om det misstaget igen.
Är det ångern som gör att jag hindrar dig från att upprepa misstagen?
- Du tittar på mig. - Jag är bekymrad.
- Det behövs inte. Jag var förvirrad. - Men inte nu längre?
Generad, kanske. Jag uppskattar om du ser helgens händelser som en...
- ...en liten olycka. - Du hoppade från ett tak.
Det var ett misstag.
Det gör alla.
Oroa dig inte, jag nämner inte nåt om din olycka. Det är mänskligt att fela.
Lite väl tidigt för att kolla rattfyllerister.
Ser ut som Debras DNA-koll.
Kör åt sidan, sir.
Jag hörde om det här på radion. Polisen letar efter en seriemördare.
De har hans DNA. De letar efter nåt som stämmer in.
- Låter skrämmande. - Hur mycket vill du leva, Arthur?
Mannen i den röda bilen gör nog rätt. Kön är oändlig.
- Ska vi ta den natursköna vägen? - Visst, Arthur.
En förändrad man som har kommit till ro.
Det är kanske bara monster som inte känner ånger.
Om det är mänskligt att fela, måste det väl vara så med ånger också.
Innebär det att jag är mänsklig?
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator och st1gge