Бързо!
Не разбирате ли? Ядрото на Криптон се пръсва.
Вероятно ни остават седмици. Предупредих ви.
Беше самоубийство. Това ускори
процеса на имплозия. - Свършиха резервите ни
от енергия. Какво друго ни оставаше, Ел?
Да обърнете взор към звездите като нашите предци!
Недалеч има обитаеми светове. Да започнем от старите колонии.
Сериозно ли предлагаш да евакуираме цялата планета?
Не, всички тук вече са мъртви.
Дайте ми контрола върху "Кодекс" и ще осигуря оцеляването на расата.
Все още има надежда.
Държах надеждата в ръцете си.
Този съвет се разпуска.
Кой разпореди това?
Аз.
Останалите от вас ще бъдат съдени и наказани.
Какво правиш, Зод? Това е безумие. - Трябваше да го направя
преди години!
Законотворците
с безкрайните им дебати
съсипаха Криптон.
Ако военните вземат надмощие,
ще станеш водач на нищото. - Тогава ела при мен.
Помогни ми да спасим расата си. Ще започнем на чисто.
Ще прекъснем
упадъчните кръвни линии, довели ни до това състояние.
А кой ще реши кои кръвни линии да останат, Зод?
Ти ли?
Недей така, Ел.
Последното, което искам, е да сме врагове.
Ти забрави принципите, които ни свързват.
Извади меч
срещу собствения си народ!
Уважавам мъжа, който беше някога,
не чудовището, в което си се превърнал.
Отведете го.
Сър, наред ли е всичко?
Дръпни се от пътя!
Казах...
Свържи ме с Лара.
Джор. Зад теб!
Лара, подготви изстрелването.
Ще дойда веднага щом мога.
Х'Рака!
Виждаш ли "Кодекс"? - Под централния хъб е.
Налага се да те предупредя:
влизането в камерата за зачатие е престъп...
Това вече е без значение, Килекс. Светът отива към края си.
Джор-Ел, по заповед на генерал Зод
предай "Кодекс".
Успокой се, Х'Рака.
Открихте ли света?
Открихме го. - Обикаля около една жълта звезда,
точно както каза.
Млада звезда.
Клетките му ще попият радиацията й.
Както изглежда, има интелигентно население.
Той ще бъде отритнат.
Особняк.
Те ще го убият.
Как?
За тях ще е бог.
Ами ако корабът не успее?
Той ще умре там,
сам.
Не мога да го направя.
Смятах, че мога, но...
Лара. - ...сега, когато е тук...
Криптон е обречен.
Сега е единственият му шанс.
Единствената надежда на нашия народ.
Какво има, Килекс?
Пет атакуващи кораба настъпват откъм изток.
Проверяваме и оценяваме защитите на цитадела.
Ще прехвърля данните от "Кодекс".
Не, чакай.
Лара.
Нека да го погледна.
Повече никога няма да го видим.
Няма да го чуем да казва имената ни.
Но там,
сред звездите...
Там той ще живее.
Сбогом, синко.
Надеждите и мечтите ни пътуват с теб.
Насочете огъня по главните врати!
Лейди Лара.
Фантомният двигател е активиран. - Готови за запалване.
Генерале.
Установихме запалване на двигател в цитаделата.
Изстрелват нещо.
Охранявай тази платформа, командире.
Знам, че си откраднал "Кодекс".
Предай го
и ще те оставя да живееш.
Това е втори шанс за всички на Криптон.
Не само за важните, според теб, кръвни линии.
Какво си направил?
Роди ни се дете.
Момче.
Първото естествено раждане на Криптон от векове.
И то ще е свободно.
Ще има свободата само да кове съдбата си.
Ерес!
Унищожи кораба!
Лара,
чуй ме!
"Кодекс" е бъдещото на Криптон!
Спри изстрелването!
Не!
Синът ти, Лара?
Къде го изпрати?
Името му
е Кал.
Син е на Ел.
Никога няма да го откриеш.
Унищожи кораба!
Целта е прихваната.
Оставете оръжията!
Силите ви са обградени.
Генерал Зод,
за извършени убийства и държавна измяна
Съветът осъжда теб и твоите метежници
на 300 цикъла соматично възстановяване.
Имаш ли да кажеш нещо за последно?
Няма да ни убиеш!
Не би си изцапал ръцете! Затова ни обричаш да гнием
в черна дупка до вечността!
Джор-Ел беше прав!
Вие сте банда глупаци, до последния човек!
А ти!
Мислиш, че синът ти е в безопасност ли?
Ще го открия!
Ще си поискам обратно отнетото от нас!
Ще го намеря.
Ще го намеря, Лара.
Ще го намеря.
Лейди Лара, защо не потърсите убежище?
Няма къде, Килор.
Джор-Ел беше прав.
Това е краят.
Създай свят, по-добър от нашия, Кал.
ДЕБИ СЮ
Внимавай, тъпако!
Отваряй си очите или ще станеш на пюре!
Откъде те изровиха, бе, новобранец такъв?
Вдигаме коша във въздуха!
Обезопасете всичко на палубата.
Получих сигнал за тревога от платформа на запад от нас.
Обезопасете палубата.
Всички цивилни лодки да се дръпнат!
Клапаните поддадоха, платформата ще експлодира.
Прието. А хората, които останаха вътре?
Забравете ги, мъртви са. - Новобранец,
донеси ми бинокъла.
Новобранец!
Кислородът свърши! Не знам колко ще издържим!
Брегова охрана 6510. Още един полет и се махаме.
Момент, момент. Имам хора на площадката за излитане.
Тук!
Качете и последния човек!
Тръгваме!
Какви ги вършиш?
Бързо, бързо!
...кога Канзас става щат?
Кларк.
Внимаваш ли, Кларк?
Питах дали знаеш кой пръв
се е заселил в Канзас.
Добре ли си, Кларк?
Кларк!
Излез оттам!
Оставете ме на мира.
Извиках майка ти.
Кларк?
Тук съм!
Кларк, миличък, мама е.
Би ли отворил вратата?
Какво му е? - Голяма откачалка е.
Ревльо.
Техните не го пускат да играе с други деца.
Знам.
Миличък.
Как да ти помогна, щом не ме пускаш вътре?
Светът е прекалено голям, мамо.
Тогава го направи малък.
Просто...
Вслушай се в гласа ми.
Представи си,
че е остров в океана.
Виждаш ли го?
Виждам го.
Тогава плувай към него, миличък.
Какво ми е, мамо?
Кларк.
Взе ли всичко нужно? - Да.
Момент. Върни се.
УЧИЛИЩЕН АВТОБУС
Ей, тъпако.
Какво ще кажеш? Гледа ли играта?
Остави го на мира, Пийт. - Да не си му гадже?
Искам да чуя какво ще каже той.
Хайде,
смотаняко.
Синът ми беше там,
в автобуса.
Видял е какво е направил Кларк. - Знам.
Това, което си мисли, че е видял... - Било е Божие дело, Джонатан!
Било е Провидението.
Струва ми се, че малко преувеличаваш.
Не е така. И Лана го е видяла,
както и момчето на Фордам.
Не за първи път
Кларк прави нещо такова.
Исках само да помогна.
Знам, но говорихме по въпроса.
Нали така?
Нали говорихме за това? Ти...
Кларк, трябва да криеш тези си възможности.
И какво трябваше да направя? Да ги оставя да умрат ли?
Може би.
Не става дума само за нашия живот или за живота на околните.
Когато светът...
Когато светът разбере какво правиш, това ще промени всичко -
нашите вярвания, представите ни
за това, какво е да си човек - всичко.
Нали видя как реагира майката на Пийт?
Беше изплашена.
Защо?
Хората се боят от онова, което не разбират.
А права ли е?
Бог ли ми е дал това?
Кажи!
Намерихме те в това.
Бяхме убедени, че властите ще дойдат вкъщи,
но никой така и не дойде.
Това беше в камерата с теб.
Занесох го на един металург
в щата Канзас.
Той каза, че от каквото и да е направено,
дори го няма в периодичната таблица.
По този начин каза,
че то не е от Земята.
Както не си и ти.
В теб е отговорът, синко,
на въпроса: "Сами ли сме във Вселената?".
Не искам това.
Не те виня.
За всекиго би било огромно бреме.
Но ти не си кой да е и вярвам, че ти...
Че не си изпратен тук случайно.
За всички промени, през които минаваш,
един ден ще мислиш като за благословия,
а дотогава трябва да направиш избор.
Трябва да решиш дали да се изправиш горд пред човечеството, или не.
Не може ли да продължа да се преструвам на твой син?
Ти си мой син.
Но някъде там
ти имаш друг баща, който ти е дал друго име.
И той не те е изпратил тук
без причина.
Дори да отнеме целия ти живот, дължиш на себе си
да разбереш каква е причината.
Момент. Не си ли тук за тренировки?
Не, плановете се промениха.
Някой е открил нещо странно на Елзмиър.
ВВС проучват вече цяла седмица. - Онази дупка ли?
Сигурно се майтапиш. - Истинска лудост.
Но и американците са там, и са много.
Нещо друго? - Викат му "аномален обект",
каквото и да е то. - Недей, Лъдлоу. Не се шегувам.
Я, стига, Криси. - Престани!
Седни. - Пусни ме.
Слушай, остави я на мира.
Или какво, отворко?
Или... Ще трябва да те помоля да си тръгнеш.
Ще си тръгна, когато си пожелая.
О, готов е.
Не си заслужава, скъпи.
Кретен, не забравяй бакшиша.
Отличен удар!
Благодаря!
Здравейте!
Как сте, госпожице Лейн?
Добре. - Джед Юбанкс, "Арктически превози".
Колко има до станцията?
Лагерът е над хълма. Ще ви заведа. - Чудесно.
Джо ще ви вземе багажа. Джо!
Помогни й.
Внимавайте с тези, тежки са.
Да ви призная,
че не съм почитател на "Дейли планет".
Но вашите материали, когато пътувахте с Първа дивизия,
бяха доста впечатляващи.
Старая се да пиша, когато не съм на огневата линия.
Госпожице Лейн?
Полк. Харди, Нортком, САЩ. Д-р Емил Хамилън
от ДАРПА.
Подранихте.
Очаквахме ви утре.
Затова се появих днес.
Нека веднага да уточним нещо.
Тук съм единствено защото съм на канадска почва,
и Апелативният съд отмени заповедта ви да не бъда допускана тук.
Ако смятате, че вече сме се ги премерили,
ще се разпоредите ли да видя откритието ви?
Сателитите ЕОС на НАСА
първи откриха аномалията.
Леденият шелф силно влошава ехосигналите,
но там определено има нещо. - Подводница
от съветската епоха?
Съмнявам се. Дълго е 300 м.
Доста по-голям обект от строените по онова време.
Но ето и кое е най-странното.
Ледът, ограждащ обекта,
е почти на 20 000 години.
Госпожице Лейн!
Гледайте да не се изгубите.
Температурите падат под минус 40.
Няма да открият тялото ви чак до пролетта.
Заповядайте.
А ако трябва да се изпишкам?
В ъгъла има кофа.
Къде отиваш, по дяволите?
Ехо?
Няма нищо, спокойно.
Имаш вътрешен кръвоизлив
и ако не обгоря мястото...
Как?
Мога да правя неща, невъзможни за другите.
Дръж ми ръцете.
Ще те заболи.
Предполагаемата съветска подводница на полк. Харди
всъщност се оказа
нещо доста по-екзотично.
Изотопен анализ на околните ледени отвори подсказва,
че е престоял в ледника над 18 000 години.
Що се отнася до моя спасител,
той изчезна по време на заминаването на обекта.
Оказа се, че трудовият му стаж
и самоличността му са подправени.
Въпросите за съществуването на спасителя ми
са плашещи, ако човек се замисли,
но знам какво видях.
"Стигнах до неизбежното заключение,
че обектът и пътникът
не произхождат от Земята."
Не мога да отпечатам това, Лоис. Може да си си го въобразила.
Ами предприемачите, потвърждаващи
разказа ми? - Пентагона отрича да е имало кораб.
Естествено! Това и се очаква от тях.
Говорим за Пентагона.
Говорим за мен, Пери.
Аз съм носител на "Пулицър". - Тогава се дръж подобаващо!
Отпечатай го или си тръгвам. - Не можеш.
Имаш договор.
Няма да отпечатам разказ за извънземни, ходещи сред нас.
Това никога няма да се случи.
Чист скоч за дамата.
Пращам ти оригиналната статия.
Редакторът ми не иска да я отпечата, но ако изтече онлайн...
Ясно.
Но ти не описа ли сайта ми
като "пълзящ рак на лъжата"?
Не се отмятам от думите си, но искам
да пуснеш материала. - Защо?
Искам тайнственият мъж да знае, че съм наясно с истината.
Рекурсивната диагностика - завършена.
Пилотирано управление - разрешено.
Всички системи работят.
Гледам те, изправен там, превърнал се в голям мъж...
Ако можеше Лара да види това!
Кой си ти?
Аз съм баща ти, Кал.
Или поне негова сянка.
Неговото съзнание.
Казвам се Джор-Ел.
А "Кал"?
Това е моето име.
Да. Кал-Ел.
Толкова много въпроси напират.
Откъде съм?
Защо си ме изпратил тук?
Идваш от Криптон.
Свят с доста по-сурова среда от тази на Земята.
Много отдавна,
в епохата на експанзията,
расата ни пое към звездите,
търсейки нови светове, които да засели.
Този разузнавателен кораб е един от хилядите изстреляни.
Изградихме колонии на други планети
и чрез чудесни технологии пригодихме средата за нуждите си.
Цели 100 000 години цивилизацията ни процъфтяваше
и твореше чудеса.
И какво се случи?
Бе наложен контрол върху населението.
Колониите за изучаване на космоса, бяха изоставени.
Изчерпахме природните си ресурси.
В резултат ядрото на планетата беше дестабилизирано.
Най-накрая военният ни водач,
ген. Зод, направи опит за държавен преврат.
Но тогава вече бе твърде късно.
С майка ти предвидихме наближаващата беда
и предприехме мерки, за да гарантираме оцеляването ти.
Това е камера за зачеване.
Всички криптони бяха зачевани в камера като тази.
Всяко дете беше създавано за определена роля -
работник,
воин, водач и т.н.
С майка ти бяхме убедени, че Криптон е загубил нещо ценно -
един избор, някаква възможност.
Ами ако мечтите на детето
са различни от предопределеното?
Ако се стреми към нещо по-велико?
Ти бе въплъщението на това убеждение,
беше първото естествено раждане на Криптон от векове.
Затова рискувахме толкова, за да те спасим.
Защо не дойдохте с мен?
Беше невъзможно.
Независимо,
че силно го желаехме.
Въпреки че силно те обичахме.
Майка ти Лара и аз
бяхме продукт на провалил се свят, като Зод,
и следвахме съдбата си.
Значи съм сам. - Не си.
Ти си колкото дете на Криптон, толкова и на Земята.
Ти можеш да въплътиш най-хубавото от двата свята.
На мечтата, на която с майката ти посветихме живота си.
Вярно е, че хората на Земята са различни от нас.
Но в крайна сметка това е нещо хубаво.
Те няма да повторят нашите грешки,
не и ако ти ги насочваш.
Не и ако им дадеш надежда.
Това означава този символ.
Символът на къщата на Ел означава надежда.
В тази надежда е въплътено фундаменталното вярване
в потенциала на всяко същество да се стреми към доброто.
Това можеш да им дадеш ти.
Защо съм толкова различен от тях?
Слънцето на Земята е по-младо и по-ярко от това на Криптон.
Клетките ти са попили от радиацията му
и са укрепили мускулите, кожата, сетивата ти.
Гравитацията на Земята е по-слаба, но атмосферата й е по-питателна.
Тук си пораснал по-силен, отколкото съм предполагал.
За да познаеш силата си,
трябва да продължаваш да изпитваш възможностите си.
Ще дадеш на хората на Земята идеал, към който да се стремят.
Те ще се надпреварват след теб.
Ще се препъват.
Ще падат.
Но след време
те ще поемат след теб.
След време
ще им помогнеш да сътворят чудеса.
Как да откриеш човек, който цял живот прикрива следите си?
Започваш от градските легенди,
възникнали при появата му,
от всички приятели на твой приятел,
твърдящи, че са го видели.
За някои той е бил ангел пазител.
За други е призрак, саможивец.
Както казах преди,
вървяхме към...
Докато търсиш пътя си назад във времето, откриваш модел.
Търся Пийт Рос. Познавате ли го?
Да, работи в МКП. Тръгнете надолу по пътя...
Пийт Рос?
Бих искала да поговорим за инцидент от детството ви.
За училищния автобус, който паднал в реката.
КЕНТ
Дъсти!
Г-жа Кент?
Аз съм Лоис Лейн от "Дейли планет".
Тихо!
От "Дейли планет" съм и искам да поговорим за сина ви.
ДЖОНАТАН КЕНТ ОБИЧАН СЪПРУГ И БАЩА
Предположих, че ако достатъчно се разровя, ще ме откриеш.
Откъде си? Защо си тук?
Позволи ми да разкажа историята ти.
Ами ако не искам тя да бъде разказвана?
Все някой ден ще се разчуе.
Някой ще направи снимка или ще открие къде живееш.
Тогава пак ще изчезна. - За да изчезнеш завинаги,
трябва да спреш да помагаш, а усещам, че това не е твоят избор.
Баща ми беше убеден, че ако светът открие какъв съм,
ще ме отхвърли
от страх.
Омръзна ми да съм в безопасност!
Искам да направя нещо полезно с живота си.
Значи няма полза да работиш земята и да храниш хората?
Не казвам това.
От години семейството ни се занимава със земеделие.
Твоето семейство, не моето.
Дори не знам защо те слушам. Не си ми баща.
Ти си ме намерил на нивата.
Кларк!
Няма проблем, Марта.
Прав е. Това е самата истина.
Ние не сме твоите родители.
Но много се стараехме.
Стремяхме се да вземаме правилните решения.
Но може би това вече не е достатъчно добро.
Виж... Татко...
Момент.
Скрийте се под моста!
Скрийте се! Скрийте се!
Заклещила се е.
Ханк остана в колата!
Ханк е в колата!
Ще го извадя. - Не, не!
Заведи майка си до моста.
Ханк!
Недей, мамо! - Джонатан!
Джонатан! - Мамо, стой тук!
Татко!
Оставих баща си да умре, защото му вярвах.
Защото той беше убеден, че трябва да чакам,
че светът не е готов.
Ти какво мислиш?
Внимавай, Лоис.
Пери чака да те скастри.
Знае, че ти си анонимният източник на Удбърн и ще те изяде с парцалите.
Само я гледайте.
Казах ти да не се занимаваш с това, а какво направи?
Позволила си на Удбърн да го пусне в интернет.
Сега издателите искат да те съдя.
Ако това ще те успокои, отказвам се от историята.
Просто така?
Да.
А какво стана с информацията ти?
Доникъде не стигнах. Всичко е измислица.
Или просто не е довела до ефекта, на който си се надявала?
Две седмици неплатен отпуск.
Това е наказанието ти.
Ако пак се захванеш с нещо подобно,
изхвърчаш оттук. - Добре.
Щом така лесно се съгласяваш, три седмици.
Пери! - Не, недей.
Убеден съм, че си разбрала нещо.
И за миг не съм помислил, че си стигнала до задънена улица.
Каквито и да са причините да се откажеш,
постъпваш правилно.
Защо?
Представяш ли си как биха реагирали хората,
ако знаеха, че сред тях има такова същество?
Донеси го!
Браво на теб!
Дойде една репортерка.
Тя е приятелка. Не се тревожи.
Мамо.
Какво?
Открих ги. - Кого?
Родителите си.
Моя народ.
Сега вече знам откъде съм.
Това е прекрасно.
Много се радвам за теб, Кларк.
Какво? - Нищо.
Когато беше малък, лежах до леглото ти нощем
и те слушах как дишаш.
Беше ти много трудно.
Бореше се.
Постоянно се тревожех.
Бояла си се истината да не излезе наяве.
Не.
Истината за теб е красива.
Прозряхме го в мига, в който те зърнахме.
Знаехме, че един ден целият свят ще го види.
Аз просто...
Боя се, че ще те отнемат от мен.
Никъде няма да ходя, мамо.
Обещавам.
НОРАД/НОРТКОМ КОМАНДЕН ЦЕНТЪР
Ген. Суонуик!
Какво гледам, докторе? Комета ли е, или астероид?
Кометите не коригират курса си, генерале.
Исках да видите, преди някой аматьор с телескоп да предизвика паника.
НИЕ НАБЛЮДАВАМЕ
Явно корабът е влязъл
в лунна стационарна орбита,
макар да не разбирам защо.
Опитахте ли да се свържете с него?
Още не са отговорили.
Просто размишлявам, но ми се струва, че който е да е,
се опитва да влезе с апломб.
ВНИМАНИЕ
НЯМА ТОНЕР
Някой да знае къде са касетите с тонер?
Какво става? - Всички станции го предават.
Трябва да го видиш!
ЗАБЕЛЯЗАН НЛО АМАТЬОРСКИ ЗАПИС
Кларк!
Да?
Идвам.
ИЗВЪНРЕДНИ НОВИНИ
Не сте сами.
Идва от интернет.
Не сте сами.
И на телефона ми го има.
Казвам се ген. Зод.
Идвам от свят, намиращ се далеч от вашия.
Пътувах през океан от звезди, за да стигна до вас.
От известно време вашият свят е подслонил мой гражданин.
Настоявам да върнете това лице
под мое попечителство.
Поради неизвестни причини то е избрало да пази съществуването си
в тайна от вас.
Вероятно е положило усилия да се слее с вас.
Вероятно изглежда като вас.
Но това лице не е един от вас.
За онези от вас, които може би знаят
местонахождението му,
съдбата на планетата ви
е във ваши ръце.
На Кал-Ел казвам следното:
Предай се в следващите 24 часа
или ще станеш свидетел на мрачните последствия за света.
Почти нищо не знаем за него, нали така?
Ако наистина не иска да ни навреди,
ще се предаде на своите хора и ще си понесе последствията.
Ако не направи това,
може би трябва да се намесим.
Лоис Лейн от "Дейли планет" познава това лице.
Именно нея трябва да разпитваме.
Ало?
Гледаш ли тази помия? Цяла сутрин я дъвчат.
Поне веднъж съм съгласен с Удбърн. Видя ли го?
Знаеш ли къде е? - Не, а и да знаех, щях да мълча.
Заплаха е отправена към целия свят.
Сега не е моментът да държиш
на журналистическата почтеност.
Въпросът е сериозен, Лоис.
ФБР е тук. Подхвърлят се думи като "измяна".
Трябва да затварям.
ИЗХОД
ФБР! Горе ръцете!
Пусни чантата! Веднага!
Към този момент знаем много малко
за посетителите. Според правителствени чиновници
посетителите не са заплаха,
въпреки тона на посланието им.
Но тогава остава въпросът, измъчващ всички:
"Кой е Кал-Ел и дали съществува изобщо?
Как е останал скрит от нас толкова време?"
Хайде, Кент!
Давай! Бий се!
Стани, Кент!
Това ли беше всичко?
Само това ли можеш?
Хайде, Кент.
Ставай!
АВТО СЕРВИЗ
Нараниха ли те?
Знаеш, че не могат.
Нямах предвид това. Питах дали си добре.
Исках да ударя онова момче. Страшно ми се искаше.
Това ми е ясно.
Част от мен дори го искаше, но после какво?
Щеше ли да се почувстваш по-добре?
Трябва да решиш какъв човек искаш да си, като пораснеш.
Защото какъвто и да е човекът - добър или лош...
Той ще промени света.
Какво ти тежи?
Не знам откъде да започна.
Откъдето искаш.
Корабът, който се появи снощи...
Те търсят мен.
Знаеш ли
защо те търсят?
Не, но с този ген. Зод,
дори и да се предам, няма гаранция, че ще удържи на думата си.
Ако има шанс да спася Земята, като се предам,
не бива ли да приемам?
Какво ти диктува интуицията?
Не може да се вярва на Зод.
Лошото е,
че не знам мога ли да вярвам и на хората от Земята.
Понякога трябва да действаш на сляпо.
Доверието идва след това.
Добре, слушаме те с четири уши.
Какво искаш?
Искам да говоря с Лоис Лейн.
Защо смяташ, че е тук?
Не си играй с мен, генерале.
Ще се предам, но само ако гарантираш свободата на Лоис.
Защо се предаваш на Зод?
Предавам се на човечеството. Различно е.
Позволил си да ти сложат белезници?
Ако се съпротивлявах, все едно не съм се предал.
Ако това ги кара да се чувстват по-сигурни,
толкова по-добре тогава.
Какво означава буквата "С"?
Не е "С".
В моя свят означава "надежда".
А тук е... просто "С".
Дали не означава...
...Супер...
Сър.
Здравейте. Казвам се доктор... - Емил Хамилтън.
Знам, виждам картата ви в джоба.
Заедно с полуизядена ролка ментови бонбони.
Виждам и взвода войници в съседната стая,
подготвящи упояваща инжекция, приготвена от вас.
Няма да имате нужда от нея.
Не може да очаквате, че няма да вземем мерки.
Може да носите някакъв извънземен патоген.
Живея тук 33 г.
Никого не съм заразил досега. - Поне доколкото знаеш. Имаме законни
притеснения за сигурността. Разкрил си самоличността си пред г-ца Лейн.
Защо не го направиш и пред нас?
Да сложим картите на масата, генерале.
Боите се, че не ме контролирате.
Не можете и никога няма да можете.
Но от това не следва, че съм ваш враг.
А кой е тогава?
Зод ли?
Точно той ме притеснява.
Дори да е така,
дадох заповед да му бъдеш предаден.
Направи необходимото, генерале.
Благодаря.
За какво?
Че повярва в мен.
В крайна сметка нямаше особено значение.
За мен обаче имаше.
Те идват.
Тръгвай си.
Върви, Лоис.
Кал-Ел.
Аз съм заместник-командир Фейора-Ал.
От името на ген. Зод ти поднасям приветствията му.
Ти ли си командващият офицер тук? - Да.
Ген. Зод иска тази жена
да ме придружи.
Поискахте извънземния.
Нищо не казахте за някого от нашите.
Да предам ли на генерала, че не желаете да приемете?
Все ми е едно какво ще му кажете.
Няма проблем.
Ще отида.
Съставът на атмосферата на кораба ни не е подходяща за човешки същества.
Оттук нататък трябва да носиш
дихателна маска.
Кал-Ел.
Нямаш представа откога
те търсим.
Предполагам, че ти си Зод?
Генерал Зод.
Нашият най... - Спокойно, Фейора.
Ще простим грешките в изказа на Кал.
Нашите нрави са му чужди.
Това трябва да е причина
за празнуване, не за конфликт.
Не за конфликт.
Аз...
Чувствам се особено.
Слаб.
Какво му става?
Отхвърля атмосферата на кораба.
Кларк.
Цял живот си се адаптирал
към екологията на Земята.
Помогнете му!
Не мога. Каквото и да става с него,
трябва сам да се пребори.
Помогнете му.
Помогнете му!
Здравей, Кал.
Или предпочиташ Кларк?
Това име са ти дали,
нали?
Бях военният водач на Криптон,
а баща ти - най-изтъкнатият ни учен.
Единственото, за което не спорехме,
бе, че Криптон загива. Като отплата за усилията ми
да защитя
и спася планетата ни,
аз и колегите ми офицери бяхме пратени в Зоната на фантомите.
Разрушаването на нашия свят
ни освободи.
Носехме се,
обречени да летим сред руините от планетата ни,
умирайки от глад.
Как стигнахте до Земята?
Преобразувахме фантомния проектор в хипердвигател.
Баща ти направи подобна модификация за твоя кораб.
Така корабът на проклятието ни
се превърна в наше спасение.
Претърсихме старите колонии,
търсейки признаци на живот.
Открихме обаче единствено смърт.
Отрязани от Криптон,
те бяха загинали много отдавна.
Спасихме каквото успяхме -
броня, оръжия,
дори един световен двигател.
33 години се готвехме,
докато най-накрая засякохме лъча за помощ,
който ти задейства,
откривайки древния разузнавателен кораб.
Ти ни доведе тук, Кал.
Сега от теб зависи да спасиш
останалото от твоята раса.
На Криптон
генетичният модел на всяко същество, което трябва да се роди,
е закодирано в гражданския регистър.
Баща ти открадна "Кодекс", неговата база данни,
и го постави в капсулата, която те доведе тук.
С каква цел?
За да заживее Криптон отново
на Земята.
Къде е "Кодекс", Кал?
Ако Криптон оживее наново,
какво ще стане със Земята?
Основите трябва да се изградят върху нещо.
Дори баща ти бе съгласен с това.
Не, Зод.
Няма да участвам в това.
А в какво?
Не!
Зод!
Не!
Баща ти си отиде
с чест.
Ти си го убил?
Така е.
Случилото се ме преследва всеки ден.
Но ако се налага, бих го направил отново.
Имам дълг към моя народ
и на никого няма да позволя да ми попречи да го изпълня.
Какво е положението, майоре?
От чуждоземния кораб са изстреляли два НЛО.
Покажи изображението. - Слушам.
Ето го.
Промени заданието на "Айкон-4"
и увеличи. - Слушам!
Командирът е.
Паролата е "тризъбец".
Два чужди кораба приближават стремително.
"Айкон 4" на екрана в реално време.
Въздушна скорост?
380 възела, навлиза над Канзас.
Не отговарят на сигналите ни.
Хабиш си усилията.
Силата, която черпиш от слънцето,
се неутрализира на кораба ни.
Тук,
в тази среда,
си слаб като човек.
Ти пък откъде се появи?
От командния ключ, г-це Лейн.
С твоя помощ се зареждам в процесора на кораба.
Кой си ти?
Бащата на Кал.
Можеш ли да ни помогнеш?
Аз съм проектирал този кораб.
Мога да модифицирам състава на атмосферата
за хора.
Можем да ги спрем
и да ги върнем в Зоната на фантомите.
Как?
Ще ти покажа.
Като отплата, ти покажи на Кал.
Ще ми помогнеш ли?
Екипажът е алармиран.
Трябва да действаме бързо.
Издърпай командния ключ.
Ти ли направи това? - Да. Вземи оръжие.
Какво става?
Стреляй
вдясно.
Зад теб.
Скрий се в отворената капсула.
Лек път, г-це Лейн. Едва ли
някога пак ще се видим.
Помни: за да ги спрем, най-важни са фантомните двигатели.
Мръдни глава наляво.
Вярно ли е казаното от Зод за "Кодекс"?
Удари панела.
Искахме първо да научиш
какво е да си човек,
така че един ден, в подходящия момент, да застанеш като мост
между двата народа.
Виж.
Лоис.
Можеш да я спасиш, Кал.
Можеш да ги спасиш всичките.
Тук ще си в безопасност.
Добре ли си?
Съжалявам.
Не исках нищо да им казвам за теб, но ми направиха нещо.
Влязоха в съзнанието ми... - Не се притеснявай.
Направиха същото и с мен.
Кларк!
Къде е апаратът,
с който е пристигнал?
Върви в ада.
Ето там.
"Кодекс" не е тук.
Къде го е скрил?
Не знам.
Къде е "Кодекс"?
Смяташ, че можеш да заплашваш майка ми ли?!
Какво ми направи?
Родителите ми са ме учили
да развивам сетивата си.
Да се концентрирам
само върху онова, което искам да видя.
Ако го няма шлема,
всичко те залива.
И боли.
Нали така?
Дръпнете се от прозореца!
Влизайте вътре. Опасно е.
До всички. Аз съм Пазителя, командир на въздушната мисия.
Срещнах и наблюдавах
съществата, с които ще се бием в близък бой.
Изключително опасни са и имаме разрешение
да убиваме, ако се наложи.
Прието, Пазителю, тръгваме към целта.
Готови сме да стреляме.
Прието, 11-и. Оръжията са готови.
"Тъндър 11",
виждам три цели.
"Тъндър 11",
добър удар. Повтори атаката незабавно.
Прието. Втора атака,
координати - на 230 градуса.
"Тъндър 11", катапултирай!
Катапултирай!
"Тъндър 11", катапултирай!
Приближава кораб!
Мамка му.
Слаб си,
сине на Ел.
Не си сигурен в себе си.
Фактът, че притежаваш чувство за морал,
а ние - не,
ни дава еволюционно предимство.
И ако историята е доказала нещо,
то е, че еволюцията винаги печели.
Контролна кула, приближаваме
зоната за кацане. Слизаме на пет.
Бързо!
Давай.
Бойци,
атакувайте целите.
Тук е Язовец 01.
Какво да правим с онзи в синьо?
Казах,
атакувайте всички цели.
Контакт!
Добре ли си?
Въртим се! Ще се разбием!
Подготви се за сблъсък!
Подготви се сблъсък!
Ще се разбием!
Убит боец! Пазителя се разби!
Пазителю, чуваш ли ме?
"Тъндър 12" вика Пазителя.
Пазителю, чуваш ли ме? - "Тъндър 12",
тук Пазителя.
Атакувайте всичко на север от моята позиция.
Целите са опасно близо. - Прието.
Успех, сър.
Истинска награда е да умреш за благородна кауза.
Ти няма да спечелиш.
За всеки човек, когото спасиш,
ще убием още милион.
Разчистен ли е районът от врага?
Екип "Алфа", докладвай.
Екип "Алфа", чувате ли ме?
Този мъж не ни е враг.
Благодаря, полковник.
ПАНАИР
Мамо?!
Добре съм.
Хубав костюм, сине.
Много съжалявам.
Това са само вещи, Кларк.
Винаги можем да ги подменим.
Но не и теб.
Мамо, Зод каза, че този "Кодекс",
който търси, може да върне моя народ.
Това не е ли хубаво?
Съмнявам се, че те искат да делят този свят.
Кларк!
Кларк.
Знам как да ги спрем.
Какво стана долу?
Той показа временна слабост.
Това няма особено значение,
защото открих къде е "Кодекс".
Не е бил в капсулата.
Джор-Ел е взел "Кодекс -
ДНК на милиарди хора, после го е свързал
с клетките на
сина си.
Всички наследници на Криптон
живеят скрити в тялото на бежанеца.
Нужно ли е Кал-Ел да е жив,
за да извлечем "Кодекс" от клетките му?
Не.
Задействайте световния двигател.
Какво стана?
Корабът се раздели на две.
Първа част пое на изток, втора част - към южното полукълбо.
С каква скорост се движи? - Наближава
Мах 24 и ускорява.
Вероятно ще се разбие в Южния Индийски океан.
Остатъкът от кораба се спуска.
Покажи го.
Слушам.
Господи.
Активирай фантомния двигател.
Сега сме подчинени на световния двигател.
Стартирай.
С какво ни удариха? - Прилича на гравитационно
оръжие. Работи в тандем с кораба им.
Някак увеличават масата на Земята
и насищат атмосферата с частици.
Боже мой!
Те тераформират.
Какво е това?
Модифицират атмосферата
и топографията на Земята.
Превръщат Земята в Криптон.
А какво ще стане с нас? - Въз основа на тези данни,
няма да има "нас". - Генерал Суонуик.
Говоря с контролната кула.
Полк. Харди идва насам заедно със Супермен.
Супермен ли?
С извънземния.
Така го наричат. Супермен.
Имаме план, генерале.
Дали е това, което си мисля?
С този кораб е пристигнал.
Захранва се от т.нар. "фантомен двигател",
изкривяващ пространството.
Корабът на Зод е с тази технология. Ако двата двигателя се сблъскат...
Може да се създаде сингулярност.
Като черна дупка. - Да.
Ако отворим тази врата,
на теория те ще се върнат обратно.
Искате да ги бомбардираме с това?
Този апарат пренася максимум
7700 кг. Можем да ги пуснем от "С-17".
Планът е изпълним.
Ако не спра машината над Индийския океан,
гравитационното поле ще продължи
да се разширява.
Ако онова нещо променя Земята в Криптон,
няма ли да отслабнат силите ти край него?
Възможно е.
Това няма да ме спре да опитам.
Отдалечи се малко.
Още малко.
Фейора.
Поеми командването.
Слушам. - Ще обезопася камерата за зачатие
и ще отдам почит на стар приятел.
Пазителя е на път за центъра на града.
Отива с придружител.
Имайте предвид, че "Ф-35" лети към мястото на срещата.
Вече трябва да го виждате.
Командният ключ е приет. Камерата за зачатие се активира.
Зод, спри това,
докато все още има време.
Даже и в смъртта не ти омръзна да ме поучаваш, нали?
Няма да позволя да използваш "Кодекс" така.
Безсилен си да ме спреш.
Командният ключ, който въведох, отменя пълномощията ти.
Сега корабът е под мой контрол.
"Лайтнинг 1", разрешете
да пусна товара. - "Лайтнинг 1"
имаш разрешение да атакуваш. Прати доклад за щетите.
Авиониката отказва да работи. Гравитационното поле
дърпа ракетите ни надолу. Ще приближим!
Колеги,
напускаме сградата! Още сега.
"ДЕЙЛИ ПЛАНЕТ"
Изгубих втория самолет!
Помощ! Помощ!
Идвайте насам! Бягайте!
Бързо! Не се бавете!
Джени!
Боже мили!
Пери!
Бягайте!
Можем да съществуваме съвместно.
И години наред да страдаме, за да се адаптираме като сина ти?
Ти говориш за геноцид. - Да.
И споря за предимствата му с един призрак.
И двамата сме призраци, Зод.
Не го ли разбираш? Криптон, за който се държиш, го няма.
Кораб, намери ли начин да ни отървеш от този умник?
Ще се провалиш. - Да.
Приготви се да го унищожиш.
Омръзна ми от този спор. - Нищо няма
да промениш така.
Синът ми
е два пъти по-способен от теб.
И той ще довърши започнатото от нас.
Гарантирам ти го.
Кажи ми нещо.
Носиш спомените на Джор-Ел, неговото съзнание,
а можеш ли да понесеш
и неговата болка?
Ще извлека "Кодекс" от трупа на сина ти
и ще построя наново Криптон
върху неговите кости.
Джени.
Джени! Къде си? - Тук съм.
Тук съм! Тук!
Дръж се!
Затисната съм!
Не мога да се измъкна.
Ще те извадим оттам. Стой и не мърдай.
Не.
Не ме оставяй! Моля те! - Няма да те оставим.
Добре. - Ломбард!
Идвай тук да ми помогнеш! - По дяволите!
Трябва да преместим това.
Плъзни това навътре. Ти буташ, аз тегля.
Давай!
Бутай! - Господи.
Приближава! По-бързо! Бутай!
Нортком, имаме ли разрешение за пускане на товара?
Не, Пазителю.
Давай! Бутай!
Той успя.
Нортком,
пресичаме червената линия. Готови сме.
Лек път.
Въоръжи придружителя. Имаш разрешение за стрелба.
Тръгваме за последния опит.
Сега всичко е твоите ръце и в ръцете на Хамилтън.
Сигурно се шегуваш с мен.
Придружителят въоръжен ли е
и готови ли сме да пускаме?
Не, Пазителю!
Нещо не е наред! Не бива да прави така!
А какво трябва да прави?
Да влезе докрай! - Дай да погледна.
Втори пилот, поеми самолета.
Втори пилот поема самолета.
Чакаме бомбардировката! Защо се бавим?
Имахме малка пречка!
Прихвани онзи самолет.
Целта - прихваната.
Спри!
Ако разрушиш кораба,
ще унищожиш Криптон!
Криптон пропусна шанса си!
Г-це Лейн, там не сте
в безопасност!
Г-це Лейн!
Дръпнете се! Бързо!
Истинска награда е
да умреш за благородна кауза.
Заминаха ли?
Струва ми се, че да.
Той ни спаси.
Казват, че след първата целувка вълнението изчезва.
Убеден съм, че това се отнася до целувките с хора.
Погледни това.
Можеше да построиш нов Криптон
на това противно място.
Но ти избра човеците пред нас.
Аз съществувам
само за да защитавам Криптон.
Това е едничката цел, с която съм роден.
И всяко действие, което предприемам,
без значение на неговото насилие
или жестокост,
е за общото добруване
на моя народ.
А сега
нямам народ!
Моята душа...
Ти я изтръгна
от мен!
Ще ги накарам да страдат.
Тези човеци, които си осиновил, ще ти ги взема
един по един. - Ти си чудовище, Зод,
и аз ще те спра.
Всичко това
може да свърши само по един начин.
Или ти ще умреш,
или аз!
Възпитан съм да съм войник.
Цял живот съм обучаван
да усъвършенствам сетивата си.
А ти къде се обучи? Във фермата ли?
Ако обичаш
тези хора толкова,
започвай да скърбиш за тях!
Не прави така!
Спри!
Забрави!
Да не си затъпял?
От разузнавателните ти самолети е.
Това парче желязо струва 12 милиона! - Струвало е.
Опитваш се да разбереш къде е моят дом.
Но няма да стане. - Тогава ще задам
неизбежния въпрос:
Как да знаем, че някой ден няма да навредиш на Америка?
Израснах в Канзас.
Американец съм до мозъка на костите си.
Виж...
Тук съм, за да помогна,
но трябва да е както аз реша.
А ти ще убедиш Вашингтон в това.
Дори да опитам, защо смяташ, че ще послушат?
Не знам.
Явно ще трябва да ти се доверя.
Защо се усмихваш, капитане?
Просто така.
Той е секси.
Влизай в колата.
Той беше убеден, че те чакат велики дела.
И че когато дойде този ден,
ще успееш да понесеш товара.
Да, ще ми се да беше тук, за да види какво стана.
Той го е видял, Кларк. Повярвай.
Какво ще правиш, когато не спасяваш света?
Мислил ли си по въпроса? - Всъщност да.
Ще си намеря работа, в която да научавам какво се случва.
Където няма да гледат недоверчиво,
когато искам да отида на някое опасно място, и да задавам въпроси.
"ДЕЙЛИ ПЛАНЕТ"
Кажи, Лоис. На мен кога ще пуснеш гювеч?
Места до корта за мача довечера.
Какво ще кажеш? - Ще кажа
да отидеш да се пробваш при стажантките.
Вероятно ще ти излезе късметът. Съжалявам.
До корта?
Недей. - Не.
Ломбард, Лейн, запознайте се с новия ни кореспондент.
Покажете му тънкостите на занаята. Това е Кларк Кент.
Успех, младежо.
Здрасти. Аз съм Стив.
Приятно ми е. - И на мен.
Здрасти.
Лоис Лейн.
Добре дошъл в "Планет".
Радвам се, че съм тук, Лоис.
ЧОВЕК ОТ СТОМАНА