Livet stjeler fra deg. Bokstavelig talt.
Ett gebyr om gangen. Bekvemmelighet tapper deg.
Én bit om gangen. Den mynten du ikke gdder å plukke opp,-
- er den samme mynten du må hoste opp med for alle ytelsene.
Nummeropplysningen koster 50 cent. Å bli satt over, 49 cent til.
Det blir penger av det.
La oss si at jeg har $20 stående,-
- da må jeg ikke prøve å ta dem ut. Det vil koste $1,50.
Jeg har altså bare $18,50 etter gebyret.
Jeg har ikke $20, men "utilstrekkelige midler".
Det er derfor jeg er her. Nå vil jeg fortelle dere en hemmelighet:
Hvordan man vinner over systemet og slår livets gebyrer.
HVORDAN MAN RANER EN BANK (OG 10 TIPS TIL)
TIPS NR. 1 BESTEM DEG FOR Å RANE EN BANK
Det gjør vondt, din sytete lille kødd!
Slapp av. Hvis jeg vil ha mer kjeft, ringer jeg et kunderservice-senter.
Hva sa du? "Unnskyld at jeg er ei bitch."
"Jeg skal være grei nå."
For helvete... Din...
- Ok, la oss begynne forfra. - God idé.
- Hva vil du ha? - Mine $20.
- Vi har vært inne på det. - Riktig.
Ja?
- Hva heter du? - Jason Taylor.
Men folk kaller meg Jinx. Hva heter du?
- Jessica. - Jessica. Det er et pent navn.
Du ligner jo på en Jessica.
Hva blir så det neste? Altså, hva har du tenkt å gjøre?
Det vet jeg ikke. Jeg vet ikke.
- Du vet ikke? - Nei, ikke helt.
Ikke helt?
Hva er ditt neste trekk?
Altså vurder situasjonen. Hva er din plan?
Har du en plan? Har du overveid å tenke ut en plan?
- Kanskje du burde ha en plan. - Kutt ut.
TIPS NR. 2 HA EN PLAN
Hva er det her?
Det er det man kaller en mobiltelefon.
- Takk. - Hva har du tenkt å gjøre?
- Hallo? - Hallo.
- Hallo? Hvem er det? - Hvem er det?
Jeg spurte deg først. Jeg spurte hvem det var.
Jeg hørte hva du sa. Hvem snakker jeg med?
- Hva er det du vil ha? - Jeg vet ikke... Mine $20.
La oss starte forfra. La oss si at jeg heter Simon.
Greit for meg. Simon, hvordan løser vi dette?
Hvordan vi løser dette?
Du forteller meg hva du vil ha, det vil si dine krav,-
- og så gir jeg deg et tilbud-
- som omfatter en del av dine krav, men ikke det hele.
Jeg vil gjerne være i en situasjon der jeg kan få det jeg vil ha.
- Er det forstått? - Du har en fin holdning.
- Bra! Du begynner å lære. - Jeg vil ha mine $20.
Og jeg vil trygt vekk herfra.
Dette er et symbiotisk forhold.
Du vil ut, og jeg vil inn.
Og i forhandlingens ånd så jeg gjerne at du var død.
Du vil gjerne slippe levende derfra, så la oss møtes på midten.
På den måten kan du komme ut. Hva sier du, store gutt?
Du er brutalt rett på sak. Og for å være helt ærlig-
- er det litt urovekkende.
- Da sier vi det. Har vi en avtale? - Jeg vil gjerne komme deg i møte.
Bortsett fra det der med å dø.
Men jeg låste ikke døra. Den låste seg selv da alarmen gikk.
Det er ikke mitt problem.
Jeg er fanget i bankhvelvet.
Jeg vil ut. Jeg vil...
- Kan jeg få snakke med ham? - Hva?
- Kan jeg få snakke med ham? - Ja... Nei.
Hva snakker du om? Det er jeg som styrer showet.
- Ok. Du styrer showet. - Ja.
- Simon, han styrer showet! - Jeg sa nei.
Si til henne at alt er i orden og at hun må vente.
Alt er i orden, og...
Vent nå litt, begge to!
Kan jeg få komme med et forslag?
Greit. Hvorfor ikke?
Si at jeg kan åpne døra, men at du ikke gir meg lov-
- før han garanterer at du kan slippe trygt ut.
Hun sier at hun kan åpne døra, men...
Jeg hørte henne. Det er en fin plan.
Hvordan kan du åpne en ståldør? Og hvorfor skulle jeg stole på deg?
Ser du den computeren der?
Den computeren er koblet til sikkerhetssystemet her-
- og alle andre Grant Liberty National-banker.
Kom igjen, hva skulle jeg kunne gjøre? Jeg har ingen pistol eller noe.
Ok, da.
TIPS NR. 3 HA EN NØDPLAN
Det heter eksploderende noema.
Det er det tidspunktet da hjernen ikke kan forsone seg med-
- det som burde skje og det som faktisk skjer.
Man tror man drikker cola, men det er egentlig sigarettsneiper og øl.
Det øyeblikket er over nå, og nå innser hjernen din-
- at hvis du reiser deg fra den stolen, vil leketøyet ditt gå i knas.
Hold opp!
Den er veien ut for oss. Den er nøkkelen. Bokstavelig talt.
- Ok. Hva blir så det neste? - Hør her...
Du er ei smart og handlekraftig dame. Jeg vil til og med si-
- at du er en seriøs motstander. Du vet hva du holder på med.
Det eneste jeg har å gjøre med er en stjålen PDA og en teiprull.
Men mer har jeg jo ikke bruk for nå.
Nå skal vi ta en prat, og du skal gi meg noen ærlige svar-
- uten den holdningen der. Oppfattet?
- Ja, det er det. - Bra.
- Hva handler dette om? - Det vet hun ikke.
- Hva sa du? - Hun har bare kodene.
Hun skal bare utføre en oppgave.
- Du lyver. - Nei, han gjør ikke det.
- Du lyver. - Nei, jeg gjør ikke det.
Ok. Hva nå?
Nå skal du...
Jeg sa...
Hør her...
Ok, bare gi meg et øyeblikk. Vær så snill.
La oss begynne forfra.
Den har vi visst hørt før.
Så fyr løs. Fortell meg det jeg trenger å vite og hva du vil ha,-
- og hvordan jeg kan slippe levende ut herfra.
Ok. Det er nøkkelkoder lagret i en PDA-
- som befinner seg ganske så usikkert hos deg.
Kodene er til den computeren som er låst inne sammen med deg.
På den computeren kan man styre låsen til bankboksen.
Og man kan åpne inn til alle de verdiene du ser omkring deg.
Det var gutten sin. Nå ble det futt her.
- Var det så vanskelig? - Ja. Ja, det var det faktisk.
Vift det vekk, Simon.
Nå som vi er bedre informert,-
- kan vi adressere mitt opprinnelige spørsmål: Hvordan gjør vi dette?
Ikke verst.
- Unnskyld. - Det taklet du bra.
- Det var ikke for mye? - Du rotet det til.
- Du sa jo nettopp... - Ja, men så rotet du det til.
Kunne du merke det selv?
I det øyeblikket hadde du tak på livets baller.
Simon, jeg ringer deg tilbake.
Der var den igjen. Den gnisten.
Du la på og tok styringen.
Hvis man ikke har den gnisten, tar livet knekken på en.
Det valser oss ned.
Hvorfor koster det $1,50 å heve ens $20?
- Nettopp. - Tenk over det.
De setter opp en minibank-
- som gjør jobben for cirka 12 ansatte.
Ja, og...?
Banken sparker så folk og sparer flere års lønninger per minibank,-
- for ikke å nevne de pengene de sparer på de ansattes forsikringer,-
- personalgoder, skatter og pensjonsoppsparinger.
Og attpåtil forlanger de så $1,50 for å gi oss pengene våre.
Det stopper ikke engang der. Det er gebyrer, servicegebyrer,-
- forsinkelsesgebyr og roamingtakst, og de tar alle våre småpenger.
Roamingtakst legges til på regninga-
- bare fordi man er mobil med sin mobiltelefon!
Og leverer man en dvd for sent, er det dyrere enn å kjøpe filmen.
- Det er kriminelt. - Ja, det er kriminelt.
Det er komfortkriminalitet. Vi er i en finansiell nødssituasjon...
- Hallo? - Nødssentralen.
Å ja. Jeg ringte for en halv time siden.
- Brian DeGepse. - Det er nødssentralen.
- Jeg er klar til å sette deg over. - Gjør det.
Det er DeGepse, innsatsleder. Hvem snakker jeg med?
Jason Taylor.
Jeg er blitt orientert,-
- men jeg må forvisse meg om at du er i sikkerhet.
- Jeg har mitt å bokse med. - Fortell meg hva som skjer.
Jeg har mitt å bokse med, for jeg er ved bankboksene i et hvelv.
Jeg skjønte den.
Det er ikke for å skremme deg, men dette er ingen morsom sak.
Hva? "Det er ikke noe morsomt ved..." Løk?
Hva for noe? Ikke tull med meg.
Din, hva? Ja, jeg hører deg.
...øre meg nå?...an du?
- Høre deg? - Nei, jeg kan ikke det.
Kan du høre meg nå?!
- Unnskyld... - Ikke rør deg.
Det kan jeg ikke heller. Finn et bra sted. Det skal jeg.
- Hva har du? - Han er et null. Kun parkeringsbøter.
Og fyllekjøring på scooter. Han jobber på en kafé.
- Kan du fortsatt høre meg? - Jeg har visst funnet et bra sted.
TIPS NR. 4 SØRG FOR GOD KOMMUNIKASJON
Vi har det bra. Alt er i orden.
Ingenting å se her. Bare gå videre.
Hvis du gjør det igjen, dreper jeg deg.
- Er du blitt utsatt for noe? - Jeg er blitt utsatt for noe!
Hvem pokker er det, og hva skjer?
Vi er ok. Jeg måtte bare få tøylet gisselet.
- Hvem i helvete holder du som gissel? - Hun er en av dem.
Hun var her da jeg flyktet inn hit. Så jeg har tøylet henne.
Din kødd! Dra til...
- Hører du meg nå? - Den kjøper jeg ikke overhodet.
- Det der var patetisk. - Var det?
Prøv å krølle en papirpose over røret neste gang.
- Så hvordan går det? - Vi har det bra.
Bortsett fra at jeg er låst inne med bevæpnede kødder utenfor.
- Nei, ikke sånne som dere, da. - Unnskyld?
Si nå ikke at du er svart eller noe. Jeg mente ikke å...
Jepp. Jeg er svart. Der traff du.
Kan jeg få snakke med ham denne gangen?
- Hallo? - Ja, hallo?
Hallo. Du må bære over med vennen min. Han er veldig forvirret.
Det er ganske uskyldig sånn sett. Han er en veldig søt fyr,-
- han har bare en dårlig dag. Det er en av de dagene.
Det skjønner jeg godt. Det er en veldig stressende situasjon.
- Jeg har sett alt sammen før. - Det er jeg sikker på.
- Du må ha en kjempespennende jobb. - Hvem er du, egentlig?
Det har vært en stor misforståelse. Jeg stod her ved min bankboks-
- da alarmen gikk, og jeg ble så redd og forfjamset.
Så løp Jinx inn hit, og...
- Vent, vent. Hvem i helvete er Jinx? - Det er meg.
- Vær så snill, fortsett. - Jinx trodde at jeg var med på det.
Så han fikk kontroll på situasjonen, og han er faktisk litt av en helt.
Men nå har vi funnet ut av det,-
- og nå vil vi bare gjerne ha din hjelp.
Ok, bare hold ut. Hjelpen er på vei.
Takk.
Jeg ringer tilbake. Jeg går tomt for batteri.
Hva har du tenkt å gjøre?
TIPS NR. 5 VELG DINE PARTNERE MED OMHU
Nå... Åssen går det?
Ikke så bra. Overhodet ikke bra.
Litt av et kaos, en håpløs situasjon.
Rett og slett helt for jævlig!
Og hvordan virker denne Alexiprinen?
Jeg vet ikke. Prozac, Xanax... Det er samme dritten.
Det er bare nok en lykkepille.
De tror den vil virke bedre, men jeg tror ikke den virker.
Den har faktisk gjort meg litt speedaktig.
Men ta det med ro. Situasjoen byr fortsatt på muligheter.
Ja vel... Hvilken situasjon?
Det kan være det samme. Bare hold øye med vakten.
Men kunne du ta en titt på pistolen min først?
- Hva? - Pistolen låser seg.
Jeg har klusset litt med den, og her er magasinladeren, men...
- Bare gå bort og pass på vakten! - Ja. Klart det. Det skal jeg.
Helvete!
Det var jammen på tide!
Takk, forresten. Teipen begynte å gnage.
Nå har jeg levd opp til min del av avtalen, og har vist god vilje.
- Hva gjør vi nå? - Jeg vet ikke. Hva gjør vi?
- Nå lever vi begge to livet. - Litt lovlig mye etter min smak.
Men jeg liker utsikten.
Leve livet...
Hva er det du lever for, Jinx?
Så langt jeg kan se, er det nå det skjer.
Du velger ikke alltid selv de store øyeblikkene. De velger deg.
Og når de gjør det, må du bare ta det du kan få, så...
- Hallo. - Hallo.
- Kan du høre meg? - Ja. Jeg sa hallo.
- Kult. Hva skjer? - Han har kodene.
- Ok. Og hva med deg? - Jeg er bundet.
Nå skal du høre. Du skal få meg trygt ut herfra.
Vi kan snakke om betingelsene seinere.
Vise god vilje, ikke sant?
Jeg holder alltid min del av avtalen.
Hva har du tenkt å gjøre nå?
- Jeg tror jeg nettopp har gjort det. - Har du?
Ja.
Det er DeGepse. Er det gode nyheter i sikte?
Det er ikke vi som står og sikter på noen. Det er gutta utenfor.
- Ok. Men hva er statusen deres? - Din og min status er den samme.
Vi sitter fast. Jeg er i et hvelv der bevæpnede ranere gjerne vil inn.
Kommer de inn, kommer de ikke ut igjen, for de er omringet av dere-
- som gjerne hadde kastet dem i spjelet. Stemmer det sånn omtrent?
Ja, det høres riktig ut.
Hold ut mens vi prøver å kommunisere med de mistenkte.
- Vil dere ha hjelp? - Ellers takk, vi har kontroll på det.
- Har dere telefonnummeret deres? - Nei.
De pleier å ta kontakt med oss på dette tidspunktet.
- Dere burde bare ringe dem. - Takk for dine gode råd.
Men vi må vente på at de vil kommunisere med oss.
Greit, men vil dere ha nummeret deres, så kan dere få det av meg.
Jeg så dem på vei ut.
Ikke noe spesielt. Ikke noe mistenkelig.
Det er...
- Det er bare det at han... - Hva?
Han var ganske fin, på en måte.
Er det noe nytt i saken?
Ja, ok.
- Hallo. Det er DeGepse igjen. - Hva så?
- Har du telefonnummeret deres? - Ja.
Det stemmer. Vil du ha det nå?
Ja! Det ville vært til stor hjelp!
- Har du blyant og papir? - Bare gi meg nummeret!
- 367 9389. - 337 9389. Det er notert.
Nei. 367 9389.
Det er tre, seks og sju. Områdenummeret er 310.
- Spør etter Simon. - Simon? Heter han det?
Ja, det spurte jeg også om. Jeg tror han bruker et dekknavn.
- Det bekymrer oss ikke nå, vel? - Nei, antagelig ikke.
Si til Simon at Jinx ga deg nummeret.
Det skal jeg.
Jeg så det der.
Det var derfor jeg fikk sett ham så godt.
- Noen spesielle kjennetegn? - Har dere ikke bedre ting å gjøre?
Han ringer til Simon. Da blir de opptatt en stund.
- Bra. Den tiden kan vi utnytte. - Så hva går det ut på?
Hva er nøkkelen til alt dette? Hva er dette?
For det første handler det ikke om nøkler, men om koder.
Jeg trodde jeg fikk taket på det. Men er ingen ekspert på kriminalfilosofi.
Ok... Ser du alle disse bankboksene?
Hver av dem tilhører en bankkunde, og det er ikke bare kjærlighetsbrev der.
Dette er sentralbanken med alt som folk virkelig vil ha passet.
Problemet er bare-
- at man må bryte seg inn i hver lille bankboks for å få innholdet.
Så nå kan vi enten prøve å bryte oss fysisk inn i alle boksene,-
- eller så kan vi bryte oss elektronisk inn i en boks.
Ok.
Hei, der, frøken skravlebøtte.
For litt sida holdt du forelesning om en hovedlås.
- Kan du utdype det? - Vi har våre metoder.
- Og hva går så de ut på? - Metoder!
Metoder? Bare metoder? Nå føler jeg meg trygg.
- Vi har dem bare, ok? - Nei, det er ikke ok. Overhodet ikke.
Din å, så solide plan gikk nettopp i vasken.
Jeg blir holdt som gissel og skal hjelpe min gisseltager,-
- som også er min partner, eller hva du nå er.
Jeg vet ikke hva jeg driver med eller hva jeg er med på.
Ikke si sånn. Det er jeg som skal være helt uvitende.
Min del av avtalen gikk ut på å få deg ut herfra. Jeg er ditt alibi.
Om du ikke har oppdaget det, er vi langtfra på sikker grunn,-
- og det har du overhodet ikke tatt høyde for.
Til gjengjeld driver du utdeling av din kriminelle viten.
Det er avtalen, og hvis det ikke er avtalen, så har vi ingen avtale.
Så forhold deg til den.
Er du sulten?
Jeg var på vei for å kjøpe mat og stanset ved minibanken...
Mine $20...
Søte vennen min, du må ha gått helt tom nå.
Ja, det er sikkert.
Men hvor fikk du kodene fra? Hvor kommer de fra?
- Helt seriøst? Jeg vet ikke. - Hvordan henger det sammen?
Jeg er jo bare leid inn.
Kodene ble sms-et til Simon, og så sendt til min PDA.
Hvem sms-et dem? Så det er en annen som har sendt kodene?
En eller annen fyr. Alt er veldig anonymt. Det er sikrest.
Hvis ikke du vet noe om dem, så vet ikke de noe om deg.
- Vi er frilansere. Vikarer, nærmest. - Som om du svarte på en annonse.
Sånn er det også. En jobbannonse på internett.
Hva tror du at halvparten av bloggene går ut på?
Man trenger arbeidskraft,-
- og så skriver man et innlegg om et tilsynelatende meningsløst tema.
Du trodde vel ikke at vi var en gjeng uorganiserte kjeltringer?
- Jeg trodde nok aldri det. - Akkurat!
Så hvorfor overvåke Duran Duran-fanforumet?
Sa du nettopp Duran Duran?
Jepp!
Hvorfor ikke Led Zeppelin?
Alle vet da at det er et forum for CIA.
Nå kødder du med meg. Led Zeppelin er for spioner,-
- og Duran Duran er for åttitalls- aktige forbrytersyndikater?
- Det stemmer bare ikke. - Det er helt sant.
Skriver noen "A View to a Kill", er de på utkikk etter en leiemorder.
Hvis noen skriver "Hungry Like the Wolf",-
- betyr det at de søker hjelpere til et bankran. Også videre.
Så Duran Duran står i sentrum for et internasjonalt forbrytersyndikat?
Jeg tror ikke at Nick Rhodes eller Simon LeBon er innblandet i det,-
- men det er ikke et dårlig skjulested, vel?
- Sa du nettopp Simon? - Ja, der ser du jo selv.
Jeg sa det jo.
- Dette er merkelig. - Egentlig ikke.
Glem alle pornosidene. Det er kriminalitet som lønner seg.
Og internettbusinessen blomster, men du må stjele aksjene.
Ok, greit. Men hvorfor Duran Duran? Hvorfor?
Hvorfor ikke?
Uansett, Simon får kodene,-
- de kommer inn hit, jeg taster litt, og så er boksene åpne.
Så fyren som sendte kodene får en bit av kaka?
Det er nesten kultivert. Noen tall utveksles, og man får prosenter.
En form for gebyr.
- Fyren ville bare ha en pinkode. - Pinkode?
- Hvem ga deg mitt nummer? - Det er ikke så viktig nå.
Det viktige er folkene der inne og at vi finner en fredelig løsning.
- Ja, ja! Det var Jinx, ikke sant? - Jeg vet ikke hva du snakker om.
Kutt ut pisspreiket! Den lille kødden ga deg mitt nummer.
Jeg vet virkelig ikke hva du snakker om.
Tror du jeg er idiot?! Du har altså triangulert mitt signal-
- uten å kjenne min frekvens?
Bare innrøm det! Jinx ga deg mitt nummer.
Du snakker bare med meg fordi du ikke har andre muligheter.
Du kan ikke løse situasjonen, og for at det ikke skal være løgn-
- har en alminnelig borger et større overblikk enn deg.
Jeg har ikke tillatelse til å gi deg den informasjonen.
Men jeg lar meg gjerne bytte ut så et gissel kan bli løslatt.
Da kan vi snakker mer om saken.
- Hva var det? - En Glock 19. Ikke bra.
- Det kan du ikke. - Du har rett.
Så, så! Hør her...
La oss roe det litt ned nå.
- Fikk jeg din oppmerksomhet? - Jeg lytter. Jeg hører etter.
Jeg sa...
Jeg sa du skulle fortelle meg hvem som ga deg dette nummeret!
- Hvis du ville... Faen! Vent litt. - Vi venter. Vi gjør ingenting.
Nei, jeg mente at jeg får en annen telefon.
- Hallo? - Hva i helvete var det?
- Fikk det vekket deg? - Jeg stiller spørsmålene.
Hvis du vil inn, må du fortelle meg hva det var.
Det var en Glock.
Telefonen din falt ut. Ikke begynn å kødde med meg.
Jeg vet nøyaktig hvilken pistol det var.
- Jeg vil vite hva som foregår. - Det var meg... Faen!
Det var ikke meg. Du får visst en ny telefon.
- Du har rett. Vent litt. Hallo? - Vi hørte skudd. Er alle ok?
Vi har det bra. Vi prøver å få et overblikk over situasjonen utenfor.
- Snakker du med Simon? - Ja, han er på den andre linja.
- Burde du ikke snakke med ham? - Jeg gjør det. Jeg gjorde det.
- Vent, du kan være med. - Nei!
- Simon, er du der fortsatt? - Ja.
Flott. Vent litt.
- Hallo? - Ja, det er DeGepse.
Jeg tror alle er på linja. Er alle her?
Jeg syns vi bør prøve å samarbeide.
- Jeg syns... - Jeg syns...
Bare ikke vær sjenerte nå. Simon, er det noe du vil si?
- Unnskyld...? - Simon sier unnskyld.
Klapp igjen. Tar du imot unnskyldningen?
- DeGepse? - Ja?
Greit, politimannen har godtatt unnskyldningen.
- Nei! Nei! - Vent.
Nå som vi gjør framgang, syns jeg vi bør løslate noen gisler.
Jeg nominerer gjerne meg selv bare for å få diskusjonen i gang.
Vent nå litt.
Jeg syns det er en god idé.
TIPS NR. 6 FORVENT DET UVENTEDE
HEMMELIG NUMMER
- Hvem er det? - Aner ikke.
- Prater du ikke i telefonen med alle? - Hva står det på displayet?
- Jeg har ikke vis nummer. - Ta den. Nei, vent.
Gi meg den.
Hallo?
- Er det noen der? - Hvem er det?
Det var du som ringte. Hvem er du?
- Hvem var det? - Jeg vet ikke.
Han må ha slått feil nummer.
Hallo? Hallo?
Nå har han lagt på to ganger. Det er rett og slett uforskammet.
Hallo? Er du der fortsatt?
Jeg blir nødt til å ringe seinere. Bare snakk videre, dere.
- Hva så? - Ikke se på meg.
Ok...
Det er Nick. Hvorfor tar det så lang tid?
Hei. Det er han du hele tida avbryter.
- Så du heter Nick? - Kanskje.
- Gjør du? - Nei.
Så merkelig. Jeg hadde nettopp et déjà-vu.
Glem det.
Er du Jessicas kjæreste?
Jeg aner ikke hva du snakker om. Du har fått feil nummer.
- Det var jo du som ringte meg. - Ja...
Jeg fikk oppgitt feil nummer. Beklager. Morna.
- Hold opp med å ringe meg. - Nei. Jeg sa nei.
- Du kan ikke bare si nei. - Jo, det kan jeg. Nei.
Der kan du høre selv. Nei, nei, nei!
- Hvem er du? - Jason Taylor. Jeg blir kalt Jinx.
Nå har jeg tatt det første steget.
I'm on the hunt I'm after you
- Nick... Nick Rhodes. - Hva foregår der?
Hvem er du og hva vet du? Hvordan lyder avtalen?
Det er det gjennomgående temaet siden jeg låste meg inne i hvelvet.
Er du inne i bankhvelvet?
Ja, det var det jeg sa. Er forbindelsen dårlig?
For jeg kan stille meg opp i hjørnet.
- Men hvem er du? - Jinx. Vi har tatt opp det.
Hvem er du... Nick?
- Å gud... - Hva?
- Han gjorde det igjen. Jeg hater ham.
Hvis dine menn kommer nærmere enn 20 meter,-
- så skyter jeg gislene.
Jeg hører deg!
Det er best du tar den. Det kan være Jinx.
Ja, ja. Vent litt.
Hallo, Jinx? Hvordan står det til?
Jeg tror vi gjør framgang her ute.
Jinxy? Er det deg?
Er det noe du har lyst til å fortelle meg?
Lyst til å fortelle? Du mener en slags oppdatering?
Noe sånt.
Det går bra her.
Vi ligger kanskje litt etter skjema.
Er det noe spesielt som forsinker tingene?
Som en fyr inne i bankhvelvet som vet hva vi heter-
- og har våre telefonnumre, og som kan ringe til politiet-
- og gi deg førsteklasses adgang til rumpeavdelingen i spjelet?
Ok, vi har et mindre dilemma.
Ganske likt det du nettopp beskrev.
- Er det noe annet du vil tilføye? - Nei, ikke egentlig.
Er det noe annet du ikke vil tilføye som jeg burde vite om?
Den fyren du nettopp beskrev...
Han har en av våre...
Han har tatt en av våre folk som gissel inn i bankhvelvet.
Og vi...
Vi er låst ute og har ingen mulighet til å komme inn.
Takk for din åpenhjertighet.
Og en taktisk analyse? Hva ville konklusjonen på en slik være?
- Det går til helvete. - Glimrende.
La meg komme tilbake med en nødplan som kan løse et par problemer.
Gjør du det? Det ville være fantastisk.
Kanskje ikke.
- Hallo? - Jeg vil gjerne gjøre en avtale.
En avtale! Jeg vil det.
Slik jeg ser det er 50% av noe bedre enn 100% av ingenting.
Og jeg har ærlig talt ingenting nå, så hva vil du ha?
Vent litt. Jeg skal bare ta denne oppringingen.
- Hallo? - Jeg vil gjerne inngå en avtale.
Hva for noe?
Vi kom visst litt skjevt ut med hverandre,-
- og jeg vil gjerne starte på nytt. Jeg heter Nick.
Jeg ringer for å gi deg en bit av kaka.
Ok...
En avtale... Så hva er avtalen med den avtalen, Nick?
Jeg beklager pseudonymet. Det er ikke fordi jeg ikke stoler på deg,-
- det er bare en slags yrkesskade.
Ja, jeg skjønner. Jeg heter jo ikke egentlig Jinx heller.
- Ikke det? - Jo, jeg heter det...
- Det er i orden. - Hva kan jeg gjøre for deg, Nick?
Jinx, vi har en vrien sak her. Vi er i en hengemyr.
Og det er opp til deg og meg å finne ut av dette.
Deg og meg. Ok.
La meg legge kortene på bordet. Du har informasjon.
Informasjon som mine kolleger ikke lenger kan tilby.
La oss få litt baller og navigere oss vekk fra hengemyra.
- Hva vil du ha? - Mine $20.
- Unnskyld, men sa du $20? - Jepp.
Jeg vil ikke være uforskammet, men du vil kanskje overveie det tallet?
Skal jeg? Hva snakker vi om?
Se deg omkring. Jeg ville nok legge et par nuller til det tallet.
Og så går jeg bare ut med alt? Du vil ikke ha noen av pengene?
Bare gå bort til computeren og lag en pinkode til meg.
Lett som bare det. Den samme avtalen som jeg hadde med dem.
Så lenge ideen holder, er det ingen grunn til å endre på den, vel?
Så lenge ideen holder...
Fint. Så da kan jeg gå fritt herfra.
Og du har ingenting imot å svikte Simon, Jessica,-
- og hvem ellers som er med, bare for litt informasjon?
Den pinkoden må være mye verdt.
Når det skjer forandringer, så tilpasser man seg.
- Dritt. - Hva?
Jeg sa dritt.
Du hadde ingen planer om å få disse folkene ut herfra.
- Hva fabler du om? - Så lenge ideen holder...
Det minner meg om noe en venn fortalte meg.
Å bryte inn i en bank er det verste, for det tar tid,-
- og tid er det som gjør at du blir tatt.
Hvordan raner man så en bank? Låser man opp alt på én gang-
- ved hjelp av computeren, og stikker så?
Nei. Hvis du har disse kodene og vet hva de skal brukes til,-
- så visste du også at døra ville smelle igjen så snart alarmen gikk.
Så selv om kodene virker som en god idé, er de bare lokkemat.
De er bare midlene til å nå målet ditt.
Sagt på en annen måte: Kodene er bare dritt.
Det handler egentlig om den uskyldige pinkoden-
- som nok er mye mer verdt, men du kan bare få pinkoden her innefra.
Jeg vet ikke. Det er bare en strøtanke.
Ok, Columbo. Du har visst svar på masse spørsmål som ikke er stilt.
Jeg har ikke bedt om å bli låst inne i dette bankhvelvet.
Jeg ville bare ha mine $20, men nei!
En grådig drittsekk bestemte seg for å øke sin banks profitt-
- ved å sparke bankpersonale, stenge avdelinger og sette opp automater-
- som drukner meg i gebyrer inntil jeg ikke har råd til mine $20.
- Hva har det med noe å gjøre? - Bra at du spør.
Det gjorde at jeg måtte gå inn for å heve pengene mine i en bank-
- som var i ferd med å bli ranet,-
- som var greit nok, inntil en dust prøvde å skyte meg.
Pistolen hans låste seg, og så løp jeg i dekning her-
- hvor jeg løper rett på ei superfin dame.
Det høres bra ut, men hun slår meg og ødelegger min kjedelige dag.
Dust.
Så helvete ta gebyrene, og helvete ta deg!
Du og alle firmaskurkene er like jævlige.
Dere kan ikke fortsette å rævkjøre folk som meg, og så kreve gebyr.
Nå legger jeg gebyr på gebyrene.
Så kyss meg i ræva. Jeg vil ha svar.
Du har virkelig en dårlig dag. Bare fortsett.
Spørsmålet er hvordan man kommer inn hit uten å bli fanget.
Det går nok ikke. Du gir blaffen i om hjelperne dine blir fanget.
Bare de er i bankhvelvet, for da har du det du ville ha. Nesten.
- Nå legger jeg på. - Nei. Du legger ikke på.
For du har ikke de fire tallene dine. Jessica. Jeg heter Jessica.
Jeg er en av dem du gjerne vil rævkjøre. Det gjør nesten vondt.
Det er det som heter en eksploderende noema.
Det er når ens oppfattelse av tingene konfronteres med virkeligheten.
Når offeret blir ens eneste håp, får det ens noema til å eksplodere.
Men du må ha kommet deg nå, så nå er du visst klar for å forhandle.
Vil du ha pinkoden din? Det er et lite gebyr på den.
Ok...
TIPS NR. 7 SHIT HAPPENS
- Er du ok, Jessica? - Det går bra.
- Noen har visst slått av strømmen. - Tror du virkelig det?
Hvem har slått av strømmen? Hvorfor? Og hva er det som skjer?
Jeg vet ikke, men det er ikke bra.
Nick, vi må ringe deg tilbake senere.
Vi blir nødt til å løse dette. Det er helt opplagt-
- at vår skjebne og formue ligger i den computeren.
Nå må vi ikke få panikk. La meg ta en telefon.
Hei. Hva skjedde?
Jeg vet ikke! Jeg har ventet i røret hele tida.
Prøver du bare å få meg til å vente? Jeg må innrømme-
- at det var en fin forhandlings- taktikk. Du holdt på å narre meg.
- Nei, jeg hadde bare glemt deg. - Hvordan kan du glemme meg?
- Jeg hadde det travelt, bare. - Travelt?! Du er jo låst inne!
Hva pokker kan du ha det så travelt med?!
- Nå gjør du meg bekymret, Jinx. - Du må virkelig unnskylde.
DeGepse har fått roet meg ned. Det har vært veldig stressende.
Men jeg har ikke fortalt ham noe,-
- så han kan vente mens du og jeg gjør en avtale.
Ok. Bra tenkt, Jinxy.
Det var bra.
Greit...
Da gjelder det deg og meg. Angående den avtalen...
Det er mørkt her inne. De har vist slått av strømmen.
Slapp av. Det er bare for å skremme oss.
Først må vi bli enige om en avtale,-
- så forhandler vi med purken og løslater noen gisler og...
Vent litt. Jeg tror batt...
Dritt! Dritt! Dritt!
Jeg tror han prøver å kommunisere med oss.
- Hallo? - Det er DeGepse.
- Hvordan går det med dere? - Å hei. Det går bra.
- Har det skjedd noe nytt? - Det er blitt ganske mørkt her.
Øynene mine er begynt å venne seg til det. Nei, ikke egentlig.
Bra, bra. Dere må bli sittende og...
Han må slå på strømmen igjen, ellers ligger vi syltynt an.
Hva sa du?
Har dere mulighet for å kommunisere med Simon?
Han får ikke kontakt med Simon.
- Hvorfor? - Godt spørsmål. Hvorfor?
Fordi Simon har kastet telefonen tilsynelatende uten grunn.
Han blir mer og mer irrasjonell,-
- og jeg vil gjerne forhindre at noe går galt.
Dessverre kan jeg ikke komme i kontakt med ham nå.
Vi prøver å se hva vi kan gjøre. Hva gjør vi?
Vi kan ikke be Simon om hjelp, for da må vi gjøre en avtale,-
- og det er meningsløst, for han har brukt opp flaksen sin.
Vi kan be om noe på Simons vegne.
DeGepse.
Jeg fikk tak i Simon. Han har noen krav.
Han vil ikke forhandle med mindre han får noe.
Fortsett. Hva er hans krav?
Han vil ha et sivilt helikopter oppe på taket innen 15 minutter.
Han vil ha halvparten av pengene.
Og dere må slå på strømmen igjen.
Personlig ville jeg bare gitt drittsekken noe helt ubrukelig.
Som for eksempel det med strømmen.
Jeg kan fortelle ham at det med strømmen bare er en begynnelse.
Vi kan like godt prøve. Han høres desperat ut.
Så han virker desperat? Holder han på å kaste bort alt?
Jeg sa jo at han prøvde å fortelle deg noe med den mobilen.
Fortell ham at strømmen er på igjen om et minutt.
TIPS NR. 8 IKKE BLI FOR GRÅDIG
Det er en begynnelse. Få den fyren på telefonen igjen, jeg gjør meg klar.
Hallo?
Hør her. Tror meg når jeg sier at hele greia går rett vest.
Så hva du enn har i tankene, så la oss gjøre det-
- og la oss inngå en avtale,-
- ellers er det ingen som kommer noen vei eller får noe.
Kanskje nærmere 10-20 år i spjelet. Så hva sier du?
- Godt å høre fra deg, forresten. - Hold kjeft, kamerat.
Politiet slo av strømmen. Ingen strøm, ingen computer.
Ingen computer, ikke noe poeng. Hadde du forutsett det?
Nei, det hadde jeg ikke.
Du kan takke meg seinere, strømmen er på igjen nå.
Hvis jeg ikke får klar beskjed, er dette over før det har begynt.
Ok. Har dere slått på computeren?
Tast inn sifrene i undermenyen "Personlig identifikasjon".
På den siden kan dere se fire sifre som svarer til et minibankkort.
Klikk på den muligheten, og les så de fire tallene høyt. Så lett er det.
- Nei, det er det ikke. - Hva for noe?
"Det er ikke noe "jeg" i "team" eller i "bankran".
Hvis du får de tallene, så er du over alle hauger.
Den pinkoden hører til et bankkort og en konto som jeg ikke har.
Så hvis ikke du forteller mer, sitter du fast.
Jeg foreslår at du forteller meg hva det er vi stjeler. Tida går...
Ok. Greit. Småpenger. Massevis av dem.
- Hvorfor stjeler vi småmynter? - Hvorfor? Fordi jeg kunne.
Hvis man blir grådig, blir man fanget.
Man må spørre seg selv hvorfor man tror man kan slippe unna med det.
Hvis man vet hvorfor, følger hva, hvor og hvordan i kjølvannet.
Hvordan skal vi så rane en bank og slippe unna med det?
Har du merket deg hvordan alt har et gebyr?
- Nå preker du for de frelste. - Vær nå helt ærlig.
- Er din konto alltid i balanse? - Ja, noen ganger, så.
Sikkert, og selv om du får til det, sjekker du da noen gang-
- om en bank ikke har lagt til et ekstragebyr?
Så tilbake til hvorfor.
Det er enkelt nok. Verden er for kompleks.
Livet består av en masse øyeblikk. Transaksjoner, kodeord, pinkoder.
Vi vil jo gjerne holde styr på det, men det er ikke bryet verdt.
Hvordan raner vi en bank?
Bare legg sammen småbeløpene. Vi stjeler gebyrene,-
- og det er penger som ingen vil savne.
- Vil ikke banken savne dem? - Vi har et problem.
- Det er det jeg spør om. - Nei, en annen type problem.
Jeg planla ikke å bli låst inne her. Jeg kan ikke vente i evigheter.
Vel... Jeg lar bare være å se.
Nei.
Ok. Vent, jeg har en idé.
- Nick, vent litt. - Hva er det som skjer?
Ikke spør om det.
Hva gjør du?
- Det mener du ikke. - Best å ta det du kan få.
Hva så med banken?
Man raner ikke banken. I hvert fall ikke så noen legger merke til det.
Hva nå hvis man for hver 12. transaksjon-
- fører gebyret over på en konto i banken?
Det er bare småpenger.
Økonomiopplæringa er bra, men hvor mye snakker vi om?
- Helt ærlig? - Helt ærlig er din eneste sjanse.
Ok. $8.266.500.
- Hører du meg nå? - Det er mange transaksjoner.
Mange bekker små gjør en stor år.
- Og ingen har lurt deg? - Pengene har aldri forlatt banken.
Ironisk nok står alt sammen på kontoer i Grant Liberty-banken.
- Og venter på å bli hevet. - Stemmer.
Så lenge du har en pinkode til konto- ene, kan du så smått heve pengene.
- Ingen vil ane uråd. - Hvordan man raner en bank.
Og slipper unna med det.
Det er best vi gjør en avtale nå.
Gi oss dine kontonumre, så får du pinkoden.
Nei. Hvis dere får kontonumrene, har jeg ingen garanti for noe.
Ok. Hva så nå?
Noen blir nødt til å stole på den andre.
Og du tar vel ikke mitt ord for god fisk?
Ære blant tyver?
Vent.
Utilstrekkelige midler var det som meg opp i knipa.
Ja. Dine $20. Gebyrer.
Nei, vi gir min pinkode til Nicks kontoer.
Da kjenner bare jeg koden, og bare Nick kontonumrene.
Og...?
Du kan ikke bruke bankkortet uten min pinkode.
Og uten kortet er pinkoden uten verdi.
Vi trenger ikke å stole på hverandre.
Det er bra nok for meg.
Hold på den ideen. Jeg får ta den her.
Hallo.
Nå er strømmen på, men det skjer ingenting.
- Har dere hørt noe? - Nei, ikke egentlig. Vel...
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
- Tida har visst gått ut for oss. - Hva skjer?
Da er det nå eller aldri. Ellers blir pengene bare stående.
Ok. Du har rett. Et par millioner er bedre enn ingenting.
Gå bort til computeren og gjør det jeg sa tidligere.
Jinx... Hva er det?
Hva nå om vi blir tatt og må sone i spjelet resten av livet?
Hele livet? Ja...
Nå vet jeg ikke med deg, Jinx, men for meg er ikke dette rare livet.
Jeg er bare en anonym hjelper.
Er dette mitt liv? Dette i resten av mitt liv?
Handler ditt liv om gebyrer og å bukke og skrape for typer som Simon?
Når tar vi selv noen valg?
I dag har vært...annerledes.
Jeg tror at det er nå det skjer.
Jeg tror at dette er livet.
Valg som dette...
Vårt liv består ikke av ett stort monumentalt øyeblikk.
Det er et valg her og et valg der. Det er sånn livet er.
Det består av de små øyeblikkene.
Jeg tror jeg er trøtt av dette livet.
Så...
Hvor stort kan vi gjøre dette øyeblikket, Jinx?
Og få et liv?
Er du sinnssyk? Er dette et lite øyeblikk for deg?
Ja, ok... Det er et stort øyeblikk.
Det er et... Ja.
Men prinsippet er det samme. Hva skal vi gjøre.
Hva vil du gjøre?
Jeg vil ha mine $20... og litt ekstra.
Flott. La oss gjøre det.
Tast inn pinkoden din.
Så denne lille kassa er nøkkelen til vår rikdom?
Sånn. Det var det.
Da er vi ferdige. Hva så nå?
Nå...går vi.
Unnskyld meg, men det slo meg nettopp at vi har et problem.
- Hva da? - Vel...dere kommer ikke ut.
- Hva? - Vel... Hun kommer ikke ut.
Hva mener du? Politiet tror jo at hun er et av gislene.
Det løser ikke Simon-problemet.
Selv om dere venter på politiet, legger han seg ikke bare ned.
Han kunne lett finne på å angi henne.
Nei. Ikke etter alt dette.
Vent litt.
- DeGepse. - Beklager, men jeg mistet signalet.
Flott. Noe nytt?
Simon setter pris på gesten deres og vil løslate to gisler.
- Meg og Jessica. - Hva? Vil han virkelig?!
Vi gir dere dekning.
Ok, hør her.
Kom langsomt ut, så tar vi oss av resten. Det er snart overstått.
Jeg sier til Simon at dere er klare.
Nå ble det futt på sakene.
- Får du tak i Simon? - Ja, jeg kan ringe til Roger.
- Hvem? - Hjelperen hans.
Jeg skulle ringe hvis det oppstod komplikasjoner.
- Dette er visst komplikasjoner. - Nick, vi ringer seinere.
- Hallo? - Jeg må snakke med Simon.
Roger, hent ham.
- Hallo? - Det er meg. Jinx.
Hei, Jinx. Åssen går det?
Jeg må innrømme at du har gjort meg litt bekymret.
Beklager ventetida. Jeg har nettopp snakket med DeGepse.
Hvis du ikke samarbeider, så stormer de stedet.
Dritt. Dritt.
Dritt. Dritt! Dritt! Dritt!
- Ok. Hva vil de ha? - Du kommer ikke til å like det.
- Hva?! - De vil ha løslatt ett gissel og...
Og hva?
En av dere må overgi seg.
Ok. De kan få Jessica.
Mener du det? Bare sånn uten videre?
Jeg gir blaffen!
Jessica er din forsikring, og da får purken det de vil ha.
Høres ut som en plan.
Hva er i veien? Dette er vår utvei.
Ja...
Ja.
Men...
Det er nok det søteste noen noensinne har gjort for meg.
- Er det? - Ja.
Greit. La oss komme oss ut herfra.
- Hva gjør du? - Jeg arrangerer et møtested.
Ja vel? Du vil ha en deit til?
Det er best du binder meg.
Så Simon fortsatt tror at jeg er ditt gissel.
Ja, det hadde du vel likt? Vil du hjelpe meg med den her?
- Ser det ok ut? - Ja, det er bra.
Nå kommer jeg ut.
Jeg vil ikke ha noe trøbbel.
- Jeg trodde du var høyere! - Kyss meg i ræva, Jinxy!
For en fin holdning. Du har nådd langt i dag.
Jeg kan ikke gå ut sånn. Jeg skal jo se ut som et gissel.
De vil skjønne det.
Du skal være mitt gissel overfor Simon.
Hva foreslår du at vi gjør?
Pass deg. Den er ladd.
- Pokker! - Vent nå litt!
TIPS NR. 9 HUSK
SHIT HAPPENS
Gå! Gå!
- Gå vekk! - Legg ned den pistolen!
- Opp med henda! - Gå!
Legg deg ned på gulvet nå!
- Skjønner du?! - Opp med henda!
Alt du sier kan bli brukt mot deg.
Du har rett til en advokat. Har du ikke råd til en,-
- vil du få utnevnt en. Forstår du dine rettigheter?
Flytt deg! Flytt deg!
Jeg har ham.
...an du...øre meg?
Pokker. Hva med nå?
- Ja. Høyt og tydelig. - Bra. Hvor var vi?
Småpenger. Mynten du ikke gidder å plukke opp,-
- er den samme mynten du skal hoste opp med for alle ytelser.
Legg et gebyr på gebyrene. Jeg er enig.
- Men det er én feil i planen din. - Å. En feil i min plan?
Hvis vi har pinkoden og du har kontoene, hva skjer så?
Å vise tillit er en stor feil.
Det fins bare ett svar.
Visste du at ifølge statistikken har 98% av alle dømte kriminelle-
- tidligere begått minst én vellykket forbrytelse?
Så nesten alle slipper unna med det minst én gang.
De hadde noe bra, men så ville de bare prøve lykken én gang til.
TIPS NR. 10 LEGG PÅ, OG...
OCR: dussin, Korrigering Ver 1.0