Я перший!
Віддай!
МУЛЬТХВІЛЬМ ВІД ДУРКІВ
Молодець.
Жили-були
двійко злюк-дурків.
І їх покинули ось так помирати.
Е, ні. Стоп!
Мамо,
хто починає казку із загибелі героїв?
Вони не померли. Їх кинули помирати.
-Хто кінув? -Кинув.
-Діти й сім'я чарівних звірят.
Ой!
Що це за казка така?
Ти просив,
щоб я розповідала емоційно насичені казки,
цитую: «із глибоким змістом і простеньким гумором».
Просив. Звичайні казки мені набридли.
Тоді повір мені, сонечко, ця казка — незвичайна,
бо сімейку Дурків звичайними людьми не назвеш.
Дурки ненавидять геть усе,
особливо одне одного.
Це подружжя разом уже 47 нещасливих років.
Вони й дня не витримують без лихої, підлої витівки.
Та навіть найчерствіше серце не може без любові.
І Дурки віддали свою любов парку атракціонів — «Дурляндії».
Вони збудували його самі.
Він був їхньою єдиною втіхою.
Єдиним, що гріло їм душу.
Єдиним, що вони хотіли показати всьому світу.
Радість та сміх в одній команді, І звуть її - Дурляндія!
Тут усі танцюють і співають
На унітазах з'їжджають
Це «Дурляндія»!
Це унікальний парк розваг.
Може, його побачив не весь світ, та справжні герої нашої історії —
сирітка на ім'я Біша…
Ого!
…і її найкращий друг Бабзі…
Овва!
…побачили.
Запрошуємо на грандіозне відкриття.
-Це просто най… -Найкрутіший парк на світі?
Точно не найстрашніший і найтупіший.
Але, Бішо, там усі танцюють і співають,
і катаються на унітазах!
Хто ж такого не любить?
Добре, Бабзику, обіцяю відвести тебе в «Дурляндію»,
поки ти не покинув мене назавжди.
«Дурляндія»!
«ДУРЛЯНДІЯ» ГРАНДІОЗНЕ ВІДКРИТТЯ!
Джиме!
Ось і наш перший гість!
Та не встигла Біша виконати обіцянку…
Ласкаво просимо в «Дурляндію».
Агов! За вхід треба заплатити!
…та й парк ще не встиг відкритися…
«Аварійний»?
…як місто закрило «Дурляндію»…
Що це?
…нарікаючи його небезпечним, аварійним і, цитую…
«Парк тхне тухлими сосисками»?
Джиме!
Місто… Наш парк розваг закривають!
Ні…
Ні!
-У них відібрали їхнє дитя. -Дивне в них дитя.
-Бо вони диваки. -Біша й Бабзі мені подобаються.
Так, Біша й Бабзі от-от стануть на шляху Дурків,
які готуються до своєю найлихішої витівки,
щоб приректи місто на такий самий кінець, який спіткав «Дурляндію».
Зроблять, щоб місто тхнуло сосисками?
Кмітливо!
А тепер мовчи і слухай пісню.
Це мюзикл?
Авжеж, ні. Хіба я схожа на цвіркуна?
-Це лише одна пісня. Сідай. -Прощальне відео. Дубль перший.
-І… мотор! -Бабзі, ми сумуватимемо!
Прощай, Бабзі!
Привітні люди тут повсюди
Успішні всі, куди не глянь
В них дні марудні й сумні,
Джон-Джон!
Порожні та нудні
Безцільно існують вони
МАСА ДЛЯ СОСИСОК
А у нас життя — вищий клас
Ні дня у нудьзі, Бо ми не як всі
Таких більш нема, й тому недарма
Між безликої юрми
Вільні ми
Здається, готово.
Твій великий день наближається.
Який твій улюблений спогад із Трайперотського сиротинця?
Коли я встромив картоплину в ніс.
-Гаразд. -Ти що, забула?
Ти мене розсмішила, я пирхнув — і картоплина полетіла тобі в молоко.
Тепер я на молоко й дивитися не можу.
Гаразд. Геролде!
За тиждень Бабзі всиновлять. Слово на згадку.
Я…
Ось та картоплина.
Ось так картоплина. Крутяк.
Я гарантую, що здивую
АВАРІЙНА
А я — що втну веселий жарт
Тож будь лихим без меж
Аби всі знали теж
Що ми лише ввійшли в азарт
Адже в нас життя — вищий клас!
Ні дня у нудьзі, бо ми не як всі
Таких більш нема, й тому недарма
Між безликої юрми вільні ми
Між безликої юрми вільні ми!
Між безликої юрми
Вільні ми!
СІМЕЙКА ДУРКІВ
Моя черга.
Бабзе, мені не вистачатиме твоїх першокласних танців
і діставання твого м'яча, коли він застрягає на кроквах.
Я сумуватиму за тим, як я вкриваю тебе ковдрочкою
й бачу, як ти ростеш.
Бо ти такий манюній-гарнюній пиріжечок!
Що за…
-Пан Серветка! -Рятуйте!
Пане Серветко! Бішо!
Ви цілі?
Так, Бабзе. Усе гаразд.
Що воно взагалі таке?
Здається, це м'ясна маса для сосисок.
Так, це м'ясо для сосисок. Хороша штука.
Хай там як, добре, що ви не потонули в ньому.
Боже, я й забув подякувати за те, що ти врятувала мені життя.
Мама завжди казала, що я невдячний малий
і ходяче розчарування.
Хай там як, дякую.
Будь ласка.
Ви робите цей світ прекраснішим.
ЕКСТРЕНІ НОВИНИ
Мешканців Трайперота сповнюють шок та обурення.
Наймасштабніша сосискова повінь в історії сколихнула все місто.
Наш викидон показують по телику!
Колись Трайперот був столицею розваг.
ГОРВІС ТРЯСЦЯ ПОСТРАЖДАЛИЙ
Було весело.
Та озеро Трайп висохло. Я гадав, гірше не буде.
І знаєте що? Це набагато гірше.
Він правду каже.
Скажіть мені таке:
що в цьому місті світить простим трудягам?
ДІ ГРЕЦЬ-ТРЯСЦЯ ПОСТРАЖДАЛА
І мені цікаво.
Я Беверлі Цибулька, і з нами мер Трайперота — Вейн Джон Джон-Джон.
Уже відомо, хто відповідає за це варварство?
Дякую, Беверлі. По-перше, як завжди,
думками й молитвами
ми з усіма, хто постраждав від цього м'ясопокаліпсису.
По-друге, вибори вже не за горами,
тож не забувайте: голос за Джон-Джона — це голос за веселощі.
І по-третє,
може, ті негідники й підірвали водонапірну вежу,
але вони нізащо не підірвуть дух нашого чудового міста.
Як можна таке казати? Кожна адекватна людина вчинила б так само,
якби її парк розваг закрили.
Водонапірної вежі йому шкода.
Тоді наступним буде його зад.
І мерів зад таки бахне. Але ми повернемося до цього згодом.
Наразі я розповім про те, як вибрик Дурків вплинув на наших героїв.
Я радий, що ви станете моїми батьками, бо знайти сім'ю — моя мрія.
МОЯ НОВА СІМ'Я
Ой леле!
Милішої дитини ви в усіх трьох штатах не знайдете.
Повірте.
Тут таке діло…
Ми ще раз подумали, врахували всі обставини —
і, знаєте, із всиновленням цього малого…
нічого не вийде.
У новинах кажуть, у деяких районах
у трубах і досі знаходять те рідке м'ясо.
А ваші діти п'ють цю отруйну воду.
Серце крається, та ми не можемо собі дозволити
догляд за зараженою дитиною.
Ми вирішили звернутися в інший сиротинець.
Без образ, старий.
Нічого, Бабзі. Вони самі не знають, що кажуть.
Ми знайдемо тобі сім'ю. Обіцяю.
Мене ніколи не всиновлять.
Неправда.
Не опускай рук.
Я мрію знову побачити своїх батьків.
Хоч я й знаю, що вони повернуться, чекати від цього не легше.
Але якась чудесна сім'я скоро тебе знайде.
Я це відчуваю.
А до того часу я дбатиму про тебе.
І про твій носик. І про животик теж!
Ти завжди про всіх дбаєш. І про їхні носики й животики.
Стараюся.
А хто дбає про тебе?
Про мене не треба дбати.
Мені вже 12. Майже.
Тож так. Я не пропаду.
БІША
А ти в небезпеці.
І наше місто також. Я лише…
Хочу, щоб люди були добріші одні до одних.
І знаєш що?
Я не сидітиму, склавши руки й чекаючи, що хтось за це візьметься.
Я почну шукати докази й з'ясую, хто закачав м'ясо у вежу.
І ті поганці отримають по заслузі.
Та тихо вже!
Нас зараз почують!
Як я маю вкрасти нужники,
коли ти сигналиш, як скажена?
-Вони, бува, не з реклами «Дурляндії»? -Це, мабуть, їх рук справа.
Схоже, ти таки потрапиш у «Дурляндію».
Гайда!
Я знаю, що ми женемося за злочинцями,
але я хочу на американські гірки.
Ось вона. Вантажівка.
СОСИСУЛЬКИ-СМАКОТУЛЬКИ!
Як поліція могла це пропустити?
Бішо…
Не бійся.
Ходімо.
«ДУРЛЯНДІЯ»
У рекламі «Дурляндія» виглядала краще.
Ага.
У таких місцях діти хіба що зникають.
Але не поспішаймо з висновками.
Чекай тут. Далі я сама.
Чого тобі?
Добридень вам. І вам.
Що ви тут забули?
Що ми тут забули…
Я вам скажу.
Ми хотіли…
побувати в «Дурляндії».
Видно, ці малі роззяви не чули
про всі ті тупі санітарні норми, через які нас закрили.
Жінко, ми знову в ділі.
Ходімо, малята. Парк — на задньому дворі.
Я тут побачила вантажівку з м'ясом біля вашого будинку
й хотіла спитати… Що за…
Що це?
Клей-липучка «Міцнотул».
Щоб ловити птахів.
Навіщо комусь ловити птахів?
Щоб спекти пташиний пиріг.
От дурень!
Ви тут не для того, щоб вислуховувати лайку цієї старушенції.
А щоб віддати грошики!
Раджу абонемент «Діамантова платина» із найкращими атракціонами.
«ЧЕРВОТОЧИНА»
«Гойдатубзик», «Піратська дупця» й найкращі концерти
на великій сцені імені Крененци Дурко!
Лише за 8 500 $.
Я маю три бакси.
А я маю мініморквинки
і брудний пластир.
Цього вистачить лише на яму-пострибайку.
Ого!
Хоч ця яма з брудними матрацами — уособлення веселощів і чистоти,
я б дуже хотіла почути, що тут робить та велетенська вантажівка.
Вантажівка? Ми її вкрали.
Перепрошую?
За що? Ти перднула?
Ні, ніхто не перднув.
Ви її вкрали чи мені почулося?
Не почулося.
І закачали м'ясо у водонапірну вежу. А та як репне!
Але ми не винні.
То була наша помста цьому мерзенному місту.
Оце так!
І ви самі все розповіли.
Чудесно.
Нам уже час.
Ми не покаталися.
«ГОЙДАТУБЗИК»
Іншим разом.
-Не забудьте розказати про нас друзям! -Але тим, що при грошиках!
Ходімо. Здається вихід тут.
Не бійся.
Бішо?
Що це за тварини?
Ці бідолашки такі сумні!
Що вони хочуть нам сказати?
-Допоможіть! -Прошу, допоможіть.
Ті потвори утримують нас тут силою.
Будемо дуже вдячні, якщо ви зможете якось допомогти.
Мені погано в цій смердючій клітці.
Відомі випадки…
Бішо?
…коли діти з дуже чуйним серцем…
Ти теж…
…розуміли мову тварин.
Так!
Стривайте. Ви мене розумієте?
Ви нас чуєте?
-Так! -Так!
Боже милий!
Я зараз зомлію! Або блювону.
Зараз я гикну флорноблем.
Марті, візьми себе в руки.
Глибоко вдихни й привітайся.
-Привіт! -Не кричи. Вони тебе чують.
Вибачте, він сам не свій.
Як і всі ми, бо це просто… Щось!
Усе гаразд. Мені й самій не віриться.
Мене звуть Біша, а це мій друг Бабзі.
Я Менді Шизомавп. Це мої мама — Мері Шизомавп,
і тато — Марті Шизомавп.
-Можете звати мене татуньом. -Марті, не проси їх так тебе називати.
А ви смішні.
Я маю одне питання: чи вмієте ви відчиняти клітки?
Нас тут тримають уже цілу вічність.
Десь у будинку є ключ.
-Ви могли б його знайти? -Авжеж. Ми знайдемо ключ і витягнемо вас.
Обіцяю.
Негайно тікайте.
Що? Чому?
-Що ви… -Ану геть!
Ці створіння — перлина «Дурляндії».
-Ми вкрали їх у Лумпаландії. -Не бачу ваших сліз!
Що ви з ними робите?
Коли вони стоять на голові, в них течуть
чарівні сльози — джерело енергії, яке живить «Дурляндію».
Ми не проводили електрику.
Знаю, що ви подумали.
«У них буде страшна всихачка».
Не буде, бо вони щогодини роблять перерву.
Що таке «страшна всихачка»?
У вас дупа замість мізків?
Коли довго стоїш на голові, починається страшна всихачка.
Ми не хочемо, щоб їхні голови втиснутися в шию,
шия — в тулуб, тулуб — у ноги, і так далі, доки від них мокре місце лишиться.
Ви погані люди.
Це ви погані.
Ану марш звідси,
інакше моя красуня-дружина змеле вас
і начинить вами пиріг!
Ми повернемося.
Згиньте!
Бішо, чекай!
-Як нам бути із Шизомавпами? -Звільнимо їх, коли Дурків арештують.
Тобто? Як?
Я записала кожнісіньке їхнє слово.
Що?
ЕКСТРЕНІ НОВИНИ
З вами Беверлі Цибулька й екстерні новини.
СОСИСКОВУ ТАЄМНИЦЮ РОЗКРИТО
В ефірі місцева сирітка та приголомшливі кадри,
які розставлять усі крапки над і.
Бішо.
Отже, пані Цибулько,
у сиротинці, де я мешкаю,
тече забруднена вода. І ніхто із цим нічого не робить.
І мого найкращого друга саме…
Молодець, Бішо.
Погляньмо на шокуючі кадри з прихованої камери.
Вантажівка? Ми її вкрали.
Перепрошую?
-За що? Ти перднула? -Ні…
Жінко! Нас показують!
Так, а тоді закачали м'ясо у водонапірну вежу — а та як репне!
Як бачите, Дурки самі визнали
свою вину в сосисковому варварстві.
БЕЗ ЗВУКУ
Я маю шмикардосний вигляд!
А я здаюся геннієм Справжнім, справжнім геннієм
АРЕШТ ДУРКІВ
Тепер мене полюбить світ Бо я безцінний генній
Я Г-И-Н-Н-І-Й
-Мені запропонують відкрити власне шоу. -Настав наш зірковий час!
Дивіться і насолоджуйтеся.
Що ви собі дозво…
За що?
Ви знаєте, хто я?
Я велика зірка.
А я — геній!
Креденцо та Джеймсе Дурко,
вас арештовано за зловмисне затоплення міста сосисковою масою.
Пане та пані Дурко, скажете щось мешканцям Трайперота?
Так, скажу. Якби ви не закрили «Дурляндію»,
то всі в цьому тупому місті жили б, як у казці!
Трайперот знову став би столицею розваг.
І ви всі купалися б у розкоші.
Ви профукали свій шанс! Профукали!
Не слід було закривати «Дурляндію»!
Це унікальний, трясця, парк розваг!
Ви оглухли?
Це ви винні, мере Джон-Джон!
Не штовхайся!
Пані Шизомавп казала, де вони тримають ключ?
Мабуть, доведеться його пошукати.
Тут якось лячно.
І тхне.
Тебе це дивує?
Та ні.
Ці бідні тваринки — мертві?
Так.
З них зробили опудала.
«МИШОФАРШ»
Що за…
Він вимовляє слова задом наперед.
Може, це французька?
Хто мої пальці лизне, життя навпаки проживе.
Ясно.
-Ось, здається… -Я Солодколапий Жабик Навпакусь.
Хто мої пальці лизне, життя навпаки проживе.
Я ще не бачив таких жаб.
Я з Лумпаландії.
Я приїхав сюди з друзями — шизомавпами.
Ми їх знаємо. Ми прийшли звільнити їх.
Звільніть і мене. Пані Дурко хотіла зробити з мене опудало.
І не випускає мене звідси.
А тут нікому лизнути мені пальці.
Ми вас звільнимо.
Ви, бува, не знаєте, де ключ від клітки шизомавп?
На жаль, ні.
Нічого. Я теж багато чого не знаю.
Наприклад, чому маленькі морквини не носять підгузків.
Я ж казала. Бо вони не мають дупць.
Ми відчинимо вам двері.
За вас внесли заставу.
Не второпаю, хто міг це зробити? Ти єдина, кого я знаю.
А я б за тебе заставу не внесла.
-Ось вони. -Люди з телика.
Ви наша єдина надія! Ми вас обожнюємо!
Що?
ДУРКИ!
Ти, мабуть, здивований.
Так і є.
Тому я так і сказала.
І Дурки розгубилися. Але я розповім тобі більше про Трайперот —
і ти все зрозумієш.
ВІТАННЯ З ТРАЙПЕРОТА
Колись усі приїжджали сюди відпочивати. Трайперот був столицею розваг.
Але озеро Трайп висохло — й туристи більше не приїжджали.
Заклади зачинили.
ЗАЧИНЕНО
Люди втратили роботу, гроші, своє життя.
Нещасні й сповнені відчаю, вони повірили б кому завгодно.
ОСТАННЄ ПОПЕРЕДЖЕННЯ
Доркас! Їсти!
Доркас! Це наша остання банка шинки.
Вибач, мамо.
Нічого. Ти не винна.
Просто ми не маємо грошей.
Якби ви не закрили «Дурляндію»,
ВИБУХ У ТРАЙПЕРОТІ
усі в цьому тупому місті жили б, як у казці!
Трайперот знову став би столицею розваг,
і ви всі купалися б у розкошах.
Ви скоїли помилку…
Коли дуже хочеш, щоб щось було правдою,
дуже легко переконати себе, що так і є.
Вітаю. Мене звуть Ді Грець-Трясця.
-А цей красень… -Горвіс Трясця!
Саме так, любий.
Він вірить, що «Дурляндія» зробить Трайперот столицею розваг.
А я така…
Вона завжди така…
А я більше…
Тож ми дзвякнули друзям, щоб усім разом витягти вас.
Бо якщо «Дурляндія» — реальна штука, то ми всі за.
І я, і я теж за.
Ти це чуєш?
Чую.
Саме час нагодувати їх обіцянками,
які ми не виконаємо.
Так, друзі мої, це правда.
Ми відкриємо «Дурляндію» — туризм оживе.
Трайперот знову стане столицею розваг —
і всі проблеми нашого міста буде вирішено.
Але щоб це сталося, потрібна одна дрібничка.
Ваші грошики.
Тому ми маємо для вас вигідну пропозицію.
Хто вкладе 1000 $, той отримає 1 мільярд доларів,
коли парк відкриється.
Святі кренделики!
Нічогенька пропозиція.
Візьмемо гроші, відкладені на коледж.
Мамо, тату, хвилиночку.
Вам брешуть в очі.
Доркас, просто ти ще замала, щоб зрозуміти,
що Дурки здійснять усі наші мрії!
Дякуємо вам!
-Мільярдик вам! -Я не проти!
І вам! Мільярд!
АВАРІЙНИЙ
Наша мрія здійсниться.
Вони в захваті від мене. Це не сон.
Дозвольте, дамочко.
Чого вони зациклилися на унітазах?
Може, у них малі сечові міхури, і вони встають у туалет уночі.
Агов! Святкова вечеря майже готова.
Особливі спагеті для мого особливого мужчинки.
Їж, поки вони теплі й смачненькі.
Смачнесенькі.
Такі м'які й з гіркуватим присмаком.
Хочеш, скажу, чому вони такі м'які?
Чому?
І чому вони гіркуваті?
Чому?
Бо це хробаки! Ти їси хробаків!
Ясно.
Якби я був ключем, то, мабуть, сховався б під подушкою.
«Змінювач голосу 30 000»? Що…
воно робить? Ого, дивина!
Це що, Дурки?
Не може бути. Вони мали бути у в'язниці.
Важкий сьогодні видався день.
Я втомилася.
Ходімо спати.
Що за… Що відбувається?
Ні!
Недобре це.
Вони вдома.
Вони спечуть нас і схрумають.
-Бішо -Качка!
Усе гаразд, Бабзе. Ми цілі.
Ключ.
Він у бороді.
Жінко, що ти твориш?
Гайда, Бабзе.
-Що… -Це ті дітиська.
Не стій!
Ми знайшли ключ!
-Справді? -Здуріти!
Ви мої герої!
Швидше!
Я спечу з вас пиріг на вечерю!
Біжіть. Тікайте.
Ні. Ми вас врятуємо.
З вас спечуть пиріг.
-Поквапся! -Тікайте. Вас піймають.
-Вони вас уб'ють. -А це дуже погано.
Бішо, швидше.
-Рятуйтеся. -Швидше!
Тікайте!
Сюди!
-Піймався. -Допоможіть!
Мері, схаменися вже.
Добре, ще разок. І ще раз.
Тікаймо!
Уперед!
Вони крадуть наших крадених шизомавп!
Веселки в моді повсякчас
Матінко!
Добрий вечір! Не зважайте.
Що б не сталося, не відчиняйте Дуркам.
Прийнято. Не відчиняти Дуркам.
Трайперотський сиротинець.
-Чим можу допомогти? -Де вони?
Хто?
Жартики жартуєш?
Зовсім ні.
Мама казала, що в мене відсутнє почуття гумору.
Хай там як, я Берл Серветка.
І що б ви не шукали, можна сісти й поговорити
за печенею із сиром, як розумні дорослі люди.
Бішо, він їх впустив. Ще й сиром частує!
Ми всі помремо!
Ніхто не помре. Не панікуйте.
-Геролд каже панікувати. -Туно, Геролде, несіть кубики.
Решта — картон та олівці.
Слухаємося.
Лишенько!
-То що я можу для вас зробити? -Ваші дітиська вкрали наших шизомавп.
Даруйте, кого?
Тварин, чиї сльози живлять наш парк розваг.
Без шизомавп «Дурляндія» не працюватиме.
Бачите, я чую, що ви кажете,
проте геть нічого не розумію.
Або віддаєте нам шизомавп,
або платите.
Вартість цих тварин — мільярд доларів.
Я зараз трохи не при грошах. Найбільший скарб для мене — емоції.
Тоді доведеться забрати ваше майно.
Ми візьмемо…
Взуття, сорочку, штани й годинник.
Але це годинник мого покійного батька.
Покійному він більше не знадобиться.
Бігом.
-І не повертатейся, бо панталони заберемо. -Шкарпетка!
Добре, що я сьогодні вирішив одягти білизну.
Веселки в моді повсяк…
І вам того ж! Бі-біп!
-Знайди роботу! -Боже!
-Пана Серветку знов обібрали до білизни. -Як інакше? Ну ж бо, покваптеся.
Добре.
-Геролде, поквапся. -Поїхали!
Усім зайняти позиції!
Давай. Цей вогонь…
у грудях — так має бути.
-Ану, поганці, віддавайте, що взяли. -Добре, що ви тут!
-Вони втекли крізь ті двері. -Підступні тварючки!
Чого став як вкопаний?
Мушу визнати, їхній план — геніальний.
І професійний.
Ой!
Ви цілі?
Малі збитошники!
Треба замкнути двері.
Вибачте. Це я винен.
Недолугий Берл. Як завжди.
Агов, дівчинко!
А ти розумниця.
Ти дуже розумна.
Зняла нас на камеру. Засадила за ґрати. Тоді вкрала шизомавп.
Обдурила зі штучними дверима.
Ти можеш стати однією з нас.
Та невже?
Так, тому ми маємо особливу пропозицію.
Зуб даю. Усе чесно.
Ми відходимо. Бачиш?
-Не вір їм. -Не повірю. Все буде добре.
Я впораюся.
То що це за особлива пропозиція?
Ми хочемо вдочерити тебе.
Ви… «вдочерити» мене?
Узяти тебе за любу гарнюню-манюню донечку.
Тільки віддай нам шизомавп.
Тоді ми відкриємо парк розваг і будемо однією щасливою сім'єю.
Ага…
Ні.
Така, як ти, мала б радіти, що тебе хтось хоче,
адже тебе кинули, як тарілку з недоїдками.
Мене не кинули. Батьки повернуться по мене.
Каже, вони повернуться!
Давно я так не сміявся!
Послухай, мала. Мої невдахи-батьки покинули мене в цирку.
А мої мене — в боулінг-клубі.
Тож бачиш, ти справді така, як ми.
Тільки менша й не така розумна.
Я ніколи не стану такою, як ви.
Я не віддам шизомавп. І сиротинець — власність міста.
Тож допоки хтось із вас не стане мером, раджу не наближатися сюди!
Представляю
найславетнішу танцюристку в історії Лумпаландії —
Менді Шизомавп!
Наш перший вечір на волі. Я така щаслива, що могла б…
Так!
Здуріти!
Хіба люди не сяють?
Звісно, хто буде сяяти, коли твоїми сльозами живлять парк розваг.
Але ж ви сяєте, правда?
Мабуть, ні.
-Новий день — нові знання. -Мамо!
Так, Геролде!
Викинь Дурків із голови.
Ти визволила нас із клітки.
Ми перемогли.
Ура!
Бішо! Ми вільні!
Потанцюй зі мною! Ми вільні!
Поки діти веселилися із шизомавпами,
Дурки складали план
нової витівки, яка найближчими днями
матиме вибухові наслідки
для цілого Трайперота й наших героїв.
Кажуть, що я закриваю очі на злочини.
Що підірвав економіку.
Але я не маю конкурентів.
Тож на виборах пам'ятайте: голос за Джон-Джона — це голос за веселощі.
Мері! Негайно сюди! Швидко!
Вони мають віконце у світ,
де крихітному чоловічкові подають палицю —
і він б'є по білій штуці.
І крихітні люди в цьому крихітному світі аплодують.
Чудовий удар, друже!
Це така гра — гольф.
А це — телевізор.
Можна перемикати канали й дивитися різні передачі.
Вітаємо на дебатах мера Трайперота.
Я Беверлі Цибулька.
До виборчих перегонів до мера Вейна Джона Джон-Джона
долучилися нові кандидати.
-Пані Креденца Дурко та пан Джим Дурко. -Економіка, злочинність…
Дурки балотуються в мери?
Лишенько! Добром це не закінчиться.
-Що… -Іноді тато відригує м'ячики-антистреси.
Ясно.
Науковці називають це «гикнути флорноблем».
Так буває, коли я дуже схвильований.
Усе гаразд.
Дорослі не настільки тупі, щоб голосувати за Дурків.
Дякую всім, хто прийшов.
Мені треба в туалет. Я туди й назад.
Я стану королем Трайперота. Я говоритиму перший, а ви слухайте.
Пане Дурко, що ви робитимете, якщо станете мером?
Гарне питання. Покажу вам діорею.
СЛАВА ДЖИМУ ДУРКО
Даруйте?
Я зробив діорею і хочу показати її вам.
Краще не треба.
Ось моя діорея.
«ДУРЛЯНДІЯ»
-Діорама. -Що?
«Ось моя діорама».
Як огидно!
Хай це лишається між вами, вашим задом й унітазом.
Отже, це діорея
найкращого парку розваг — «Дурляндії».
Пан Дурко обожнює розповідати про свою діорею.
Та він замовчує одну річ: «Дурляндія» не відкриється без шизомавп,
яких украло це дівчисько.
Коли я очолю місто, то поверну шизомавп,
знову зроблю Трайперот столицею розваг
і зроблю всіх, хто проголосує за мене, мільярдерами!
-Обожнюю вас, пані Дурко! -І я, і я теж.
Народ, будь ласка.
Ви дійсно вважаєте, що «шизомавпи» зроблять Трайперот столицею розваг?
Я в це не вірю.
Як на мене,
на веселощах тут знається лиш один кандидат.
І його ім'я — Джон-Джон.
Тоді чому цей кандидат не скуштував Трайперотського торта?
Що?
Дайте сюди.
Я з'їм торт сам —
і доведу, що люблю місто більше за нього.
Ой, та годі.
Ці люди знають, що я дихаю Трайперотом.
Отже… Я теж його з'їм!
-Так! Він їсть торт! -Видать, таки любить Трайперот.
Смакота!
Трайперот!
Зупиніть дебати!
-Хто це? -Агов!
Це вона вкрала шизомавп!
-Ганьба! -Припини.
Я їх визволила.
І я ніколи не віддам їх Дуркам.
-Що вона робить? -Я ще думав, чого вона так довго у ванній.
Вона все визнає.
Вона не хоче віддати шизомавп,
бо їй начхати на всіх вас.
І це кажуть ті, хто затопив місто фаршем.
І ми зробили б це знову, тільки б урятувати це прекрасне місто.
Це якась маячня.
Сама ти маячня.
Але знаєш, що все прояснить? Старий добрий концертик.
Що за…
З тим, що вкрала вона
Чому ви співаєте?
Був би парк популярним
А люди — щасливі
Так!
Та весь наш клопіт став марним
Перепрошую?
Ви й самі знаєте
Що відбувається?
У всіх би товщим став гаманець
Ваші обіцянки — брехня!
Десь на мільярди!
Чудова пропозиція!
Не винні ми, та всьому кінець
Допоможіть…
Тут в нас проблема, а не дрібниця
То як же так?
Невже глухий кут?
Це неправда!
На нас злодюжка все пальцем тиця, Та
Так!
Вся проблема — це ти!
Це ти!
Щось мені зле.
Це ти!
Це ти! Це ти! Ти, ти, ти!
Це ти!
Це ти, це ти…
Хай живе «Дурляндія»!
Це ти, це ти…
Це ти
Здається, зараз щось буде…
Це ти, це ти…
Це ти
Голос за Джон-Джона — це голос за веселощі!
Як пече!
НЕ ПЕРЕМИКАЙТЕ
-Мамо, у того чоловіка… -Так, сонечко.
Його зад вибухнув.
А що було далі?
Тримай, тату. Випий трав'яного чаю.
Одразу стане спокійніше.
Бабзі, вона не з'являлася?
Поки що ні. Пані М., ви її бачите?
Ось вона!
Бішо!
-Як ти? -Усе добре.
-Біша повернулася! З нею все добре! -Не добре. Ти тремтиш.
Зізнаюся: слухати, як Дурки кажуть, що я знищила місто,
як дорослі співають й тицяють на мене пальцем,
а тоді побачити, як у когось вибухає зад, — нелегко.
Проте загалом я…
Що це? Ти порізалася.
Пусте. Усе гаразд.
Слухай, ще раз скажеш: «Усе гаразд», —
я тобі лікті відкушу.
Не віриш? Глянь на ці зубиська.
Зараз промиємо.
Агов! Якого…
Розслабся.
Наша слина має цілющі властивості.
-Ну от, бачиш? -Що?
Ти дозволила допомогти тобі — і світ не зупинився.
Ха-ха!
Чому хочеш робити все сама?
Я щоночі годинами не сплю, думаючи про все те, що мені не вдалося.
Я не знайшла сім'ю для Бабсі. Не зупинила Дурків.
Не ти мусиш…
Знаю.
Але мені здається, що якщо я доведу, що чогось варта,
то це якось…
Не знаю, чи взагалі розумно це, але, можливо, тоді
мої батьки почують, яка я хороша, —
й нарешті полюблять мене, захочуть повернутися до мене.
Знаю, це безглуздо.
Неправда.
Ти не думала, що вони залишили тебе тут,
бо любили тебе,
але не мали можливості подбати про тебе?
Хай там як,
існує безліч тих, хто любить тебе такою, яка ти є,
і вони відкусять тобі лікті, якщо знову братимеш усе на себе.
Що ж, час вкладати дітей.
У тебе був важкий день. Дозволь мені.
Мама й тато народилися на чарівному острові Лумпаландія —
найнебезпечнішому місці на світі.
І мама моєї мами співала їй колискову
про потвор, які зжирають вам обличчя й видирають кишки.
Вона моя найулюбленіша.
Лякає пазурами зло:
Гострить зуб лихе кублоІ
Чути крик, і виск, і плач
Завжди в житті в нас повно невдач!
Та... твій сон — укриття
Ти вільний у сні
Хай несе забуття
У світи чарівні,
Аж до джерела
Любові й тепла
Ніщо не завдасть тут зла
Твій сон — укритя
Ти вільний у сні
Хай несе забуття
У світи чарівні
Аж до джерела
Ніщо не завдасть тут зла
Я в коробці й не можу вибратися!
Готуйсь…
Цілься…
Що це ви робите?
Вогонь!
Припиніть!
Як мери Трайперота
ми оголошуємо війну вам і вашому тупому сиротриньцю.
Ви не мери Трайперота.
А хто ж тоді?
Вейн Джон «Чудо-юдо без дупи» Джон-Джон програв,
а ми набрали однаково голосів.
Тепер ми — мери цього придуркуватого містечка.
Про це свідчать ці справжні, непідробні корони
і ці розкішні золоті капці.
А тепер негайно віддайте шизомавп!
Мені дуже страшно.
Ти дарма боїшся…
Менді…
Вогонь!
Ідіть на дах.
Тікайте, вони вас не побачать.
І дати скривдити вас?
Ви нам допомогли. Ми вас не покинемо.
Ми переможемо їх, якщо діятимемо разом.
Так.
Хтось більше, хтось менше, але…
Чекайте. Скільки таких штук ви можете…
«Зробити», чи як би це сказати?
Ваш час вичерпався, болотні щурята!
Заради Трайперота, заради «Дурляндії» — уперед, по шизомавп!
Віддайте шизомавп!
«ДУРЛЯНДІЯ» ПОНАД УСЕ
-І я, і я так кажу! -Мамо, тату, так негарно!
Мені потрібні ці шизомавпи.
Готуйсь, цілься, вогонь!
Вогонь!
-Змії. -Павуки.
-Стоматолог. -Міми.
-Клоуни. -Червиві книди.
Жуйка у волоссі.
Прийти в школу без штанів.
Я… тривожуся через свою тривожність.
Знаєш, що лякає мене? Думка про повернення в клітку.
ТРАЙПЕРОТ ЗА ДУРКІВ
Що це за…
Дякуємо за службу!
Що це за штуки?
Повертайся! Вас ніхто не відпускав.
Боягузи!
-Тачдаун! -Так!
Так!
Бішо!
Що таке?
Не пускайте їх!
З дороги, смердючко.
Ми знаємо, що шизмавпи тут. Вступися.
Вступитися?
Ні.
Не сьогодні, любі друзі.
Ви переступите поріг цього сиротинця
лише через мій труп.
Це вам відплата за годинник, але, хай там як,
через мій труп!
Це ще не кінець.
Ще й який кінець.
Ми повернемося.
Серветка — нездоланний!
Нічого собі!
Пане Серветко!
Ви лизнули ногу Жабика Навпакуся?
Здається.
Я ще ніколи не розмовляв із жабою.
Він заговорив — я зацікавився
і лизнув йому пальці.
Щойно я це зробив — відчув страшенну лють.
-І міць. -Стали своєю протилежністю?
Так, так воно і є.
Логічно. Це Жабик Навпакусь із Лумпаландії.
Сьогодні в місті неспокійно. Колишній мер Вейн Джон Джон-Джон
відновлюється після операції із пересадки заду.
Тим часом нові мери Трайперота — Дурки,
оголосили війну сиротам, яку самі ж програли.
НЕВДАХИ!
Юні переможці завдячують одній із мешканок сиротинця.
Біші Балті.
Шизомавпи — під моїм особистим захистом. І доки я тут,
нога Дурків не ступить на цей поріг і «Дурляндія» не відчиниться.
Це дівчисько псує нам життя!
На бога, що ти там робиш?
Граюся своєю діореєю.
Гадаєш, тицяючись пикою в свою діорею,
ти якось повернеш шизомавп?
Ця мала — непроста штучка. Вона слизька, як в'юн.
-Вона не дасть пробратися в сиротинець. -Ти ж моє бідне, непутяще вайло!
Хто сказав, що треба туди пробиратися?
«ДУРЛЯНДІЯ»
Бішо, годі прибирати. Усі вже сплять.
Я не втомилася. Чесно.
Я можу почергувати перша.
Добре, та якщо тобі дорогі лікті, повторюй за мною.
«Я заб'ю тривогу, якщо побачу Дурків,
і не розправлятимуся з ними сама».
Я не робитиму цього сама, і я обіцяю забити тривогу, якщо їх побачу.
Моє серце — двері, крізь які у світ ллється моя любов.
Що?
Це ти теж мала повторити.
Обійдемося.
Добре, то, може, хоч так.
Моє серце буде відкрите,
щоб приймати любов.
Я відкрию серце, щоб приймати любов.
Бо я заслуговую на любов.
Бо я… заслуговую на любов.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
-Алло! -Бішо, ти не повіриш!
-Пане Серветка? Де ви? -Я з твоїми батьками.
-Що? -Вони бачили тебе в новинах.
І дуже хочуть зустрітися.
Я зараз із ними
в боулінг-клубі на вулиці Трайпкрест.
Схоже, вони люди порядні.
Чесно.
Ні, Бішо! Стривай!
Це ж обман, правда?
Скажи, що вона не купилася!
Не можу.
Пам'ятаєш? Коли дуже хочеш, щоб щось було правдою…
легко переконати себе, що це так,
навіть якщо це неправда.
Мамо! Тату! Я тут!
Не віриться, що ви повернулися.
«ТРАЙП-Н-БОУЛ»
Щось зовсім не віриться.
Вони не повернуться.
Вона купилася! Не віриться.
«Змінювач голосу 30 000»… ніколи не підводить.
Я знав — якщо ти почуєш голос тупоголовго Серветки,
то повіриш у що завгодно.
Так і сталося.
Ходімо по наших шизомавп.
Ні!
«МІЦНОТУЛ»
-Що відбувається? -Це землетрус? Де Біша?
Уперед, воїни!
З таким духом нам до снаги гори звернути!
Уперед! До бою!
Уперед!
І раз!
І два!
І раз!
Це вікно заклеєне!
І це теж. Ми в пастці!
І раз!
Мамо!
Допоможіть!
І два!
Агов! На мене зачекайте!
Наступна зупинка — «Дурляндія»!
Ні!
Що сталося? Як?
Пані М.! Бабсі!
Пане Серветко? Є тут хтось?
Що я накоїла?
Як ти могла на це купитися?
Дурепа.
Ненавиджу їх. Ненавиджу Дурків!
Що сталося? Як…
Дурки вкрали сиротинець.
Я хотів зупинити їх, та якась пані дала мені копняка.
І навіть не глянула.
Я вхопився за її джинсовий черевик.
А та як трусоне! Ще й розчавити хотіла.
Який сором!
-Мене копнули джинсовим черевиком. -Це я в усьому винна.
Я мала чергувати, та я покинула всіх, бо…
Я справжня дурепа!
Повірила, що батьки повернуться.
Як твій язик…
Бачу, ти крадькома лизнула мені пальці,
бо ти зараз геть на себе не схожа.
Зберися. Ти потрібна своїй сім'ї.
Якій сім'ї?
Я не маю сім'ї. Хіба не ясн…
Постривай-но!
А хто тобі тоді Бабзі?
Чи шизомавпи? Чи я?
Хто тобі той лисий тип зі штанами мало не під шию,
який торочить про маму?
Це пан Серветка.
Пан Серветка.
Як на мене, сім'я — це не лише кровні родичі.
Це ті, хто тобі небайдужий, кому небайдужа ти.
Ті, хто тебе любить, хто добрий і чуйний до тебе.
Ваша правда.
Дурки скривдили нашу сім'ю. Настав час розплати.
Радість та сміх в одній команді
І звуть її — «Дурляндія»!
Любі шанувальники, вітаємо
на другому урочистому відкритті «Дурляндії»!
Ми стали ще грандіознішими й кращими!
Грандіознішими й кращими
Тепер ви можете довірити нам свій сон і гроші
в розкішному спа-мотелі «Дурляндія».
Скуштуйте славнозвісного пташиного пирога —
ОДИН ЗА ЦІНОЮ ДВОХ
ТЕРНЕТУ НЕМА
і скористайтеся Серветкою.
Господи!
І що найважливіше — завдяки вам ми повернули шизомавп!
Радість та сміх в одній команді
І звуть її — «Дурляндія»!
Радість та сміх в одній команді
І звуть її — «Дурляндія»!
Горвіс Трясця!
На першому місці в «Дурляндії» — сімейні цінності,
тому хочемо представити вам когось особливого.
Нашого любого синочка — Зада Дурко.
Вітаю. Мене звуть Бабзі Дур…
Ти Зад.
Мене звуть… Зад Дурко
і я мріяв знайти сім'ю.
І тепер я її маю, бо бабця й дідусь Дурко всиновили мене
і всіх моїх братів та сестер.
Так і є.
Ми всиновили всіх дітисьок із того сиротиньця.
Щоб порадувати вас співами й танцями сімейки Дурків!
Джиме!
Наші мрії здійснюються!
Знаю, жінко.
Цю мить не зіпсує ніщо.
Бабзе!
Пробач, що залишила тебе.
Ану йди сюди…
щоб я ніжно тебе обійняла.
Що за чудесне дитя!
Припини!
Мені лоскотно у вуса, маленька ти нишпорко.
Не це шукаєш?
-Золото, а не дитина. -Вона хоче звільнити шизомавп.
І прекрасно.
Бо це правильно.
Ви вільні, любі звірята.
Ви вільні.
Сердечно дякую.
Так приємно бути хорошими людьми, правда?
Я наче легкий літній вітерець.
Вони ж наче казали, що без шизомавп не врятують місто.
Біжіть. Не зупиняйтеся.
А мені подобається борода.
Опануй себе, Геролде!
Стійте! Треба ще дещо зробити.
Бішо, що ти робиш?
Ми вільні. Нам тут більше нічого робити.
Ви помиляєтеся.
Чари Жабика вивітряться —
і Дурки знову стануть собою.
Хто, як не ви, знає, що вони й далі полюватимуть на вас
і кривдитимуть інших.
І нічого не зміниться.
Треба відплатити їм такою самою монетою. Влаштуємо всім вибрикам вибрик.
Та сама я не впораюся.
То хто зі мною?
Пані та пане мер, ви казали, якщо ми дамо по 1000 $, то врятуємо місто
й станемо мільярдерами.
А, ті мільярди й вдавання, що ми любимо місто.
Ми збрехали.
Ми витратили гроші на штучні бороди та феєрверки.
-Як так можна? Ви ж дали нам надію. -А ви дали нам усе, про що ми мріяли.
Заради цього ми обманювали й кривдили вас,
і мені не подобається, якою я стала. Мені за себе соромно.
І мені не подобається, яким я став. Пробачте мені!
-Вибачення не поможуть. -І не мрійте.
-Я вже вніс завдаток за маримбу. -Ви нас обдурили.
Ми вам повірили!
Джеймсе, ми забрали в цих бідолашних людей усе.
Є лиш один вихід.
Віддати все, що маємо ми.
Друзі, ми вас почули.
Ось наше рішення.
Ми підірвемо «Дурляндію».
Вони — що?
-Що підірвуть? -Вони хочуть усе підірвати?
Коли всі ми тут стоїмо?
Вони здуріли.
Я починаю думати, що треба було слухати нашу дочку,
а не двох незнайомців, яких арештовували в новинах.
І я, і я теж про це подумала.
Обожнюю феєрверки.
Що сталося з нашим парком?
І гадки не маю,
але це точно твоя вина.
Куди поділися наші шизомавпи?
ВИХІД
Ось мама.
Лови її.
Дурки йдуть!
Швидше! Ще «Міцнотулу» на підлогу. Так, там.
Не тікай.
Ми лише замкнемо тебе в клітці на все життя
і, може, з'їмо.
Ця тварючка біжить у наш дім.
Воруши булками.
Ховайтеся!
Вона там.
Що це?
Що сталося? Чого підлога на стелі?
Ми догори дриґом.
Ми стоїмо догори дриґом. Ми стоїмо на стелі й дивимося на підлогу.
Рятуйте! У голові паморочиться.
Не подобається мені це.
Кров б'є в голову. Я зараз сконаю!
Як мені… О, знаю!
-Треба стати на голову! -Що ти сказав?
Стань на голову — тоді все буде правильно.
Так краще.
Я приклеїлася.
Це клей-липучка «Міцнотул».
Нас обдурили.
-Мерзенні пуцьвірінки! -Негайно звільніть нас, інакше…
Інакше що? Спечете з нас пиріг?
Не спечете.
Ніколи не спечете, бо вам не бачити волі.
Жорстокості й ненависті й без вас не бракує.
Повірте, без вас світ буде набагато прекраснішим.
Відчепися!
Рятуйте! Цей грач видзьобає мені обличчя!
Допоможіть! Мені треба пі-пі!
Геть Дурків!
Допоможіть!
Ось тобі, кролику!
Як думаєте, що буде з Дурками?
Хіба не байдуже?
Я знаю.
У них почнеться страшна всихачка.
Так буває, коли довго стоїш на голові.
Спочатку їхні голови втиснуться в шиї.
Я всихаюся!
Рятуйте! У мене страшна всихачка!
Тоді шиї втиснуться в тулуби.
Їхні тулуби втиснуться в ноги.
Ноги втиснуться в стопи,
а тоді на світі від пана й пані Дурко
геть нічого не лишиться.
Ти дійсно так думаєш?
Сподіваюся.
Що скажете? Від них лише мокре місце лишиться?
Даруйте, що?
Бішо, я не розумію шизомавп.
А ти?
Пані М.?
Що сталося?
Чому я вас не розумію?
Прошу, ви мені потрібні.
Лише по-справжньому чуйні діти розуміють тварин.
Інші діти — ні.
Усе дуже просто.
Ти висмоктуєш з мого життя усе хороше.
Ти найгірший з усіх, кого я знаю.
Я люблю тебе аж до ненависті
Що ви, малі шкідники, тут забули?
Ми подумали про страшну всихачку й що ви помрете жахливою смертю —
і нам стало вас шкода.
Ми врятуємо вас.
Справді?
Авжеж.
Ненавидіти…
дуже легко.
Ви ненавидите мене, я ненавиджу вас. Ми з вами — вороги,
і я не задумувалася над тим, що ви також люди.
Не задумувалася над тим, як ви настраждалися,
що стали такими злими.
Чи що пережили батьки, кинувши мене.
Ненавидіти легко. Але ненависть зжирає тебе,
доки все, що від тебе лишається, — дурко.
Я не дам ненависті взяти гору.
Тож, так, я вам пробачаю.
Ви вільні.
Що ж, дякуємо.
Так. Дякуємо.
Тепер ідіть сюди. Я спечу з вас пиріг.
Сюди, малі смердючки!
Я голодний!
-Ні! -Я боялася, що так буде.
Ми спробували!
Сімейко, ви молодці.
-На цьому казка закінчується? -Не зовсім.
Скажіть щось на прощання.
Ми забираємо свій сиротинець.
-Це було неочікувано. -Так.
Коли пан Серветка повернув сиротинець на своє місце,
шизомавпи продали формулу своїх сліз
міжнародній корпорації,
що поклало край залежності від викопного палива.
Розбагатівши, шизомавпи викупили сиротинець,
усиновили Бабзі, Бішу й решту сиріт,
і найняли пана Серветку як помічника.
Бішу нагородили за порятунок Трайперота від Дурків
і за ідею наповнити озеро Трайп флорноблями,
після чого Трайперот знову став столицею розваг.
ВІТАННЯ З ТРАЙПЕРОТА
НАША СПРАВЖНЯ СІМ'Я
-І всі жили довго й щасливо? -Якось так.
-Тепер лягай спатки. -То хоч скажи, що сталося з Дурками.
Гаразд.
Ти думаєш, що Дурків добряче провчили,
але цього мало.
Треба хотіли змінитися й докладати до цього зусиль.
А Дурки не збиралися цього робити.
Це єдиний спосіб позбутися наслідків
страшної всихачки, моє янголя.
-Відчуваєш, як тебе розтягує? -Так, ще б пак!
Добре. Значить, працює.
Ти точно добре прив'язав ноги?
Якщо мотузки не витримають, мені кінець. Так і до Місяця долетіти можна.
Як тобі таке спало на думку? Я б нізащо так не вчинив. Де там!
Ні.
Я покажу тобі, де раки зимують, старий ти окунь!
Прощай, борода!
Ми вільні!
КОСМЕТИЧНА ФІРМА № 1 У ТРАЙПЕРОТІ
У ГОЛОВНИХ РОЛЯХ
ЩЕ ЖИВИЙ
КЛЕЙ «МІЦНОТУЛ» ЛИШЕ ЗА 300 $
ПУТІВНИК ПО НІНІ, ВІСКОНСИН
Ні!
Що?
Де це ми?
Схоже на…
Лумпаландію.
Щось мені це зовсім не подобається.
Я знав, що так буде.
-Це ти винен! -Ні, ти, гнойова мухо.
Переклад субтитрів: Анастасія Хома
Шинка — наше все
Вечерять час, шинка — наше все
Шинка — наше все