Minä ensin!
Tänne se!
Hienoa, tosi kiva.
Olipa kerran -
kaksi aivan kamalaa Nilviötä.
Näin heidät jätettiin kuolemaan.
Hetkinen. Seis!
Äiti, kerrotko oikeasti iltasadun, jossa joku kuolee?
Ei, kun heidät vain jätettiin kuolemaan.
Ketä jätti? -Ketkä.
Ketkä? -Lapset ja taikaeläinten perhe.
Jaa, mikä ihmeen satu tämä on?
Toivoit emotionaalisesti haastavampia tarinoita.
Halusit vakavia teemoja ja pöhköä viihdettä.
Joo, mutta en halua tavallista tarinaa.
Vakuutan, kultaseni, ettei tämä ole "tavallinen tarina",
sillä Nilviöt eivät ole tavallisia ihmisiä.
Ei, Nilviöt vihaavat kaikkea, erityisesti toisiaan.
He ovat olleet aviossa 47 kurjaa vuotta.
Päivääkään ei ole mennyt ilman ilkeää ja iljettävää jekkua.
Silti nekin, jotka vihaavat kaikkea rakastavat jotain.
Nilviöille se oli heidän takapihansa huvipuisto nimeltä Nilviölandia.
He rakensivat sen omin käsin.
Se oli ainoa asia, mikä toi heille iloa, mistä he todella välittivät -
ja minkä he halusivat koko maailman näkevän.
Hauskuus ja jännitys saivat vauvan Ja sen nimi on Nilviölandia
Siel on tosi hieno laulu ja tanssi kanssa Ja vessoista tehdyt laitteet
Tämä on Nilviölandia!
Se on maailman ainoa huvipuisto.
Vaikka koko maailma ei nähnytkään sitä, tarinamme todelliset sankarit,
orpo nimeltä Pihla ja hänen paras kaverinsa Pupsi,
näkivät.
Tule avajaisiimme tällä viikolla.
Tuo näyttää ihan… -Ihan parhaalta paikalta!
En ollut sanomassa, että karsealta ja nololta…
Siellä on hieno laulu- ja tanssiesitys ja vessoista tehdyt laitteet!
Kukapa ei niistä tykkäisi?
Hyvä on, Pupsi. Lupaan viedä sinut Nilviölandiaan -
ennen kuin jätät minut lopullisesti ensi viikolla.
Nilviölandia!
NILVIÖLANDIA AVAJAISET!
Hei, Simo. Ensimmäinen vieraamme.
Ennen kuin Pihla ehti täyttää lupauksensa…
Tervetuloa Nilviölandiaan.
Hei! Maksa pääsymaksu!
Itse asiassa jo ennen avajaisia…
"Sul-jettu."
…kaupunki sulki Nilviölandian…
Mikä tämä on?
…syinä vaarallisuus, huono kunto ja…
"Hot dog -lihan eltaantunut lemu."
Voi, Simo!
Kaupunki… He sulkevat huvipuistomme!
Ei!
Aivan kuin heidän vauvansa olisi viety. -Outo vauva.
Outoa väkeä.
Pidin Pihlasta ja Pupsista.
No, he ovat törmäyskurssilla Nilviöiden kanssa,
jotka tekevät pian ilkeimmän temppunsa,
joka sulkee kaupungin kuten kaupunki sulki Nilviölandian.
Laittavatko he kaupungin lemuamaan?
Nokkela poika.
Lopeta kysely ja kuuntele laulu. -Onko tämä musikaali?
Ei tietenkään. Olenko laulukaskas?
Se on yksi laulu. Rauhoitu. -Pupsin heippavideo, eka otto.
Ja… Käy!
Meille tulee ikävä sinua!
Heippa, Pupsi.
Mä katon kaikkii näitä ihmisii
Niil on täydelliset elämät
Mut ne on tympääntyneitä
Äänestä Jori-Joria. -Ja tylsiä ja tyhmii
Ne elä ei
NESTEMÄISTÄ HOT DOG -LIHAA
Ne selviytyy
Mut olla ei me niin kuin noi muut
Ei ykskään ees niistä lähelle tuu
Olemme uniikkeja Ja samalla kai
Täällä ainoot
Jotka on vapaita
Kaikki on valmista.
No niin, Pupsi. Suuri päivä koittaa.
Kerro lempimuistosi Pötsilän lastenkodista.
Se, kun peruna juuttui nenääni.
Okei. -Etkö muista?
Nauratit minua niin, että röhkin, ja se peruna lensi maitoosi.
Silloin aloin laktoosi-intolerantiksi.
Okei, Harri! Pupsi adoptoidaan. Minkä muiston haluat jättää?
Minä…
Säilytin sen perunan.
Säilytit sen perunan. Siistiä.
Yllättää aina mä sut lupaan
SULJETTU
Mä lupaan kans sua hauskuuttaa
Olla ihan kamala
Voit kaikille kertoa
Loppuu tää vasta ku valmis oon
Olla ei me niin kuin noi muut
Ei yksikään ees niistä lähelle tuu
Ollaan uniikkeja Ja samalla kai
Täällä ainoot
Jotka on vapaita
Täällä ainoot
Jotka on vapaita
NILVIÖT
Minun vuoroni.
Pupsu, jään kaipaamaan tanssitaitojasi,
koripallosi irrottamista, kun heitit sen katon rakenteisiin,
peittelyäsi iltaisin ja ihan vain varttumisesi seuraamista,
koska olet vielä ihan pikku-pikkuvauva.
Mitä…
Herra Liinanen!
Voi hitsi!
Herra Liinanen! Pihla!
Oletteko kunnossa? -Olemme kyllä.
Mitä tuo mönjä edes on?
Kai sitä ällöä hodarilihaa.
Aivan. Sitä se on, ja se on aika hyvää.
Oli mitä oli, olen iloinen, ettette hukkunut siihen.
Hitsi, unohdin kiittää sinua pelastamisestani, Pihla
Äitini pitikin minua aina kiittämättömänä ja perheemme suurimpana pettymyksenä.
Siltikin, kiitos.
Eipä kestä.
Maailma on parempi paikka teidän kanssanne.
UUTISET
Pötsilä järkyttyi tänään,
kun nestemäinen liha tulvi pitkin kaupunkia saattaen asukkaat tolaltaan.
Nainen! Jekkumme on telkkarissa!
Kun olin pieni, Pötsilä oli maailman huvipääkaupunki.
Hauskaa oli. Sitten järvi kuivui. Luulin, että se oli pahinta,
vaan ei, tämä on pahempaa.
Niin on.
Haluan tietää,
miten ahkerat ihmiset voivat menestyä täällä.
Minäkin haluan tietää sen.
Olen Bertta Sipuli. Seurassani on pormestari Väinö Jori Jori-Jori.
Tiedämmekö, kuka on tämän hyökkäyksen takana?
Kiitos. Ensinnäkin, kuten aina, ajatuksemme ja rukouksemme ovat -
tämän lihatastrofin uhrien luona.
Toiseksi, vaalipäivä koittaa pian,
joten muistakaa, että ääni Jori-Jorille on ääni hauskanpidolle.
Kolmanneksi, ne tihulaiset saattoivat räjäyttää vesitornimme,
mutta he eivät voi tuhota tämän kaupungin henkeä.
Miten hän voi syyttää meitä?
Kuka vain järkevä olisi tehnyt samoin, jos heidän huvipuistonsa olisi suljettu.
Jos hän ei tykännyt tornin räjäytyksestä, niin räjäytetään hänen pyllynsä.
Pormestarin pylly räjähtää kyllä, mutta puhumme siitä myöhemmin.
Nilviöiden tempulla oli nimittäin todellisia seurauksia sankareillemme.
Ihanaa, että teistä tulee vanhempani, koska olen aina halunnut oman perheen.
Voi pojat.
Söpömpää lasta ette löydä, herra ja rouva Klurppi.
Voin taata sen.
Homman nimi on tämä. Mietimme asiaa uudestaan -
olosuhteista johtuen, ja tämän pojan adoptointi täältä -
ei oikein sovi meille.
Niin. Jossain kaupungilla on kuulemma putkissa edelleen paljon sitä hodarilihaa.
Sitten näimme lastenne juovan tätä myrkyllistä lihavettä.
On ikävä sanoa, mutta meillä ei ole varaa huolehtia -
saastuneesta lapsesta.
Päätimme asioida toisen orpokodin kanssa.
Sori, jäbä.
Älä huoli, Pupsi. He eivät tiedä, mistä puhuvat.
Löydämme sinulle perheen vielä. Takaan sen.
Minua ei adoptoida ikinä.
Kylläpäs. Sinun pitää vain jaksaa toivoa. Minun unelmani on nähdä vanhempani taas.
Vaikka tiedän, että he palaavat vielä, odotus on silti vaikeaa.
Joku mahtava perhe hakee sinut ihan pian.
Tunnen sen. Siihen asti minä turvaan selustasi -
ja nenäsi ja sisälmyksesi.
Suojaat aina kaikkien selustan, nenän ja sisälmykset.
Yritän.
Kuka suojelee sinua?
En tarvitse kenenkään suojelua. Olen 12-vuotias, melkein.
Minulla on kaikki hyvin…
PIHLA
…mutta sinulla ei kuten ei tällä kaupungillakaan. Minä…
Haluaisin, että ihmiset olisivat kiltimpiä toisilleen.
Tiedätkö mitä? En aio vain odottaa, että joku muu tekee maailmasta kiltimmän.
Aion etsiä vihjeitä siihen, kuka laittoi lihan vesitorniin.
Saatan ne urpot vastuuseen siitä.
Voisitko lopettaa!
Meidän pitäisi olla hiljaa!
Miten voin varastaa nämä kemialliset vessat,
kun tööttäilet koko ajan, pösilö?
Eivätkös he ole Nilviölandiasta?
He varmaan tekivät sen. Taidat sittenkin päästä Nilviölandiaan.
Tule.
Tiedän, että yritämme napata rikolliset, mutta haluan silti vuoristorataan.
Tuossa se rekka on.
HITON HYVÄÄ!
Miten poliisi ei tajunnut tätä?
Pihla.
Ei hätää.
Tule.
NILVIÖLANDIA
Tämä näytti kivemmalta mainoksessa.
Joo. Tämä näyttää paikalta, jossa murhataan lapsia,
mutta älä anna ulkokuoren hämätä.
Pysy tässä. Hoidan tämän.
Mitä asiaa?
Hei. Hei, rouva ja herra.
Mitä teette täällä?
Syy täällä oloomme on se, minkä nyt kerron,
eli siis…
Tulimme käymään Nilviölandiassa.
Nuo typerykset eivät kai kuulleet,
että meidät suljettiin terveysmääräysrikkomusten vuoksi.
Homma rullaa taas, nainen.
Tulkaahan, lapsukaiset. Huvipuisto on takapihalla.
En voinut olla huomaamatta eteen pysäköityä liharekkaa.
Mietin, että… Mitä…
Mitä tämä on?
Tiukkatarra-liimaa lintujen nappaamiseen.
Miksi kukaan haluaisi napata lintuja? -Lintupiirasta varten, tietysti.
Idiootti.
Ette kuitenkaan tulleet vanhan kurppani haukuttavaksi.
Tulitte antamaan rahanne. -Haluatte julkkis-timantti-platinapassin.
Sillä pääsee parhaisiin vehkeisiin: Huussihyrrään, Piraattibotskiin -
ja näkemään parasta viihdettä Senkki Nilviön konserttisaliin.
Se paketti maksaa vain 8 500 dollaria.
Minulla on kolme taalaa.
Minulla on pikkuporkkanoita ja likainen laastari.
Niillä pääsee vain Pomppukuoppaan.
POMPPUKUOPPA
Vaikka likaiset patjat näyttävätkin hauskoilta ja hygieenisiltä,
haluaisin todella kuulla sen jättimäisen liharekan tarinan.
Senkö? Me pöllimme sen.
Anteeksi?
Mitä? Pieraisitko sinä?
Ei, en minä pieraissut.
Luulin kuulleeni, että varastitte sen.
Juuri niin.
Sitten laitoimme lihan vesitorniin ja räjäytimme sen.
Se ei ollut meidän syytämme. Se oli kosto tälle kurjalle kaupungille.
Sanoitte kaiken tuon meille.
Ihanaa. Meidän pitää nyt lähteä.
Emme tehneet vielä mitään.
Ensi kerralla.
Hei! Kertokaa kavereillennekin. -Niille, joilla on teitä enemmän rahaa!
Tule. Tuolta pääsee kai ulos.
Ei sinun tarvitse pelätä.
Pii.
Mitä ihmeen eläimiä nuo ovat?
Ne näyttävät tosi surullisilta.
Mitähän ne sanovat?
Apua! -Auttakaa meitä.
Ne hirviöt ovat vanginneet meidät.
Olisimme tosi kiitollisia, jos voisitte tehdä jotain.
En tykkää tästä haisevasta häkistä.
Joskus harvoin… -Pii…
…herkkien ja empaattisten lasten…
Kuuletko… -…tiedetään ymmärtäneen eläimiä.
Joo!
Ymmärrättekö te, mitä minä sanon? Kuuletteko meidät?
Joo!
Voihan jumpe! Taidan pyörtyä tai ehkä laatata.
Joo, nyt kyllä ryöpsähtää örsmät.
Et nyt ala örsmäilemään, Martti. Vedä henkeä ja tervehdi heitä.
Hei! -Älä huuda. He ovat tuossa.
Sori, hän on häkeltynyt. Me kaikki olemme, koska siis vautsi!
Ei se haittaa. Minäkään en usko tätä. Olen Pihla, ja tämä on ystäväni Pupsi.
Olen Mandi Mukkelis-Makkelis. Äitini on Mari, ja isäni on Martti.
Voitte kutsua minua isukiksi. -Älä tuollaista ehdota, jestas sentään.
Olette tosi hauskoja.
Minulla on kysymys. Osaatteko avata tämän häkin?
Olemme olleet täällä vuosia. Lukon avain on jossain tuossa talossa.
Voisitteko etsiä sen?
Tietenkin. Etsimme sen ja vapautamme teidät. Lupaan.
Teidän pitää häipyä heti. -Mitä? Miksi?
Mitä te… -Pois sieltä!
Nuo ovat Nilviölandian aarre. Pöllimme ne Lumppamaasta.
Te siellä, jatkakaapa itkemistä.
Mitä te teette niille?
Ylösalaisin ne itkevät taikakyyneleitä. Nilviölandia saa niistä virtansa.
Tänne ei tule sähköä.
Ajattelette varmaan: "Niille tulee Hirvittävät Kutistukset."
Ei, koska seisotamme niitä päällään vain tunnin kerrallaan.
Mitkä kutistukset? -Onko sinulla pylly aivojen tilalla?
Niin käy, kun seisoo päällään liian kauan.
Emme halua, että niiden pää kutistuu kaulaan,
joka kutistuu kehoon, joka kutistuu jalkoihin,
kunnes jäljellä ei ole mitään.
Olette pahoja.
Joo, no, itse olet.
Häipykäähän nyt.
Muutoin upea vaimoni tekee teistä piirasta illalliseksi.
Palaamme vielä.
Häipykää!
Odota!
Mitä teemme Mukkelis-Makkeleille?
Vapautamme heidät, kun Nilviöt pidätetään. -Mitä tarkoitat?
Saatoin tallentaa heidän puheensa.
Mitä?
UUTISET
Olen Bertta Sipuli, ja raportoin suorana.
Paikallinen orpo, Pihla Tassi, toi meille upeaa materiaalia,
joka lupaa ratkaista Pötsilän mysteerin.
Pihla.
Niin, neiti Sipuli,
Pötsilän lastenkoti, jossa asun,
on yhä saastunut, eikä kukaan tehnyt asialle mitään.
Paras ystäväni, Pupsi Karike… -Hyvää työtä.
Katsotaanpa hänen järkyttävä materiaalinsa.
Senkö? Me pöllimme sen.
Anteeksi?
Mitä? Pieraisitko sinä? -Nainen! Olemme telkkarissa!
Sitten laitoimme lihan vesitorniin ja räjäytimme sen.
HERRA JA ROUVA NILVIÖ
Kuten näette, Nilviöt myöntävät,
että he ovat tämän sylttyhyökkäyksen takana.
Näytän niin hikevältä.
Meikäläinen kuulosti nerolta
Oikealta nerolta
Ja koko maailma palvoo mua Koska oonkin nerokas
Se tavataan N-E-R-K-S!
Nyt saan oman TV-show'n. -Vihdoinkin se tapahtuu meille, nainen!
Tervetuloa. Tämän te halusitte nähdä.
Mitä luulet teke…
Miksi?
Tiedätkö, kuka olen? Olen tärkeä julkkis.
Minä olen nero!
Senkki S. ja Simo T. Nilviö,
teidät pidätetään Pötsilän hukuttamisesta hodarilihaan.
Nilviöt, onko teillä mitään sanottavaa Pötsilän asukkaille?
Joo, on. Jos olisitte tukeneet Nilviölandiaa,
kaikkien unelmat täällä olisivat toteutuneet.
Pötsilä olisi voinut taas olla huvipääkaupunki.
Olisitte voineet elää yltäkyllästyksessä.
Sössitte, Pötsilä! Nilviölandiaa ei olisi pitänyt sulkea!
Se on maailman ainoa huvipuisto!
Kuulitteko? Tämä on sinun syytäsi, pormestari Jori-Jori!
Älä töni!
Sanoiko rva Mukkelis-Makkelis, missä avain on?
Meidän pitää vain etsiä.
Täällä on karmivaa ja paha haju.
Yllätyitkö?
En oikeastaan.
Ovatko nämä eläinparat kuolleita?
Ovat.
Ne on täytetty.
HAKATUT HIIRET
Siis mitä?
Ihan kuin se puhuisi takaperin.
Olisiko se ranskaa?
Jos varpaitain nuolet, päinvastoin sä elelet.
Selvä.
Kuule, ehkä… -Olen Herkkuvarvas Päinvastoin-konna
Jos varpaitain nuolet, päinvastoin sä elelet.
En ole ennen tavannut Herkkuvarvas-konnaa.
Tulen Lumppamaasta.
Tulin ystävieni, Mukkelis-Makkeleiden kanssa.
Tunnemme heidät. Aiomme vapauttaa heidät.
Vapauttakaa minutkin!
Rouva Nilviö yritti täyttää minut. Olen ollut vankina täällä siitä lähtien,
eikä kukaan täällä halua nuolla varpaitani.
Tietenkin vapautamme sinut.
Tiedätkö, missä sen häkin avain on?
Valitettavasti en. -Ei se mitään. Minäkään en tiedä kaikkea.
Miksi pikkuporkkanoilla ei ole vaippoja?
Koska niillä ei ole peppua. Päästämme sinut ulos etuovesta.
Nilviöt, takuunne maksettiin.
Kuka kumma ne maksoi? En tunne muita kuin sinut.
Minä en sinun takuitasi maksaisi.
Siinä he ovat. -He olivat televisiossa.
Nilviöt, olette ainoa toivomme!
Mitä?
NILVIÖT
Olet varmaan hämmentynyt.
Olen hämmentynyt.
Siksi sanoinkin niin.
Nilviötkin olivat, mutta jos kerron siitä kaupungista,
asia selkeytyy.
Pötsilä oli joskus suosittu lomakohde,
maailman huvipääkaupunki,
mutta kun Pötsijärvi kuivui, turisteja ei enää tullut.
Yritykset kaatuivat. Ihmisten työt, rahat ja elämäntapa katosivat.
Epätoivoisina moni oli valmis seuraamaan ketä vain, joka tarjosi pelastusta.
Doris, illallinen on valmis!
Se oli viimeinen kinkkupurkkimme.
Anteeksi, äiti.
Ei se ollut sinun vikasi.
Rahamme vain ovat tiukassa.
Jos olisitte tukeneet Nilviölandiaa, kaikkien unelmat -
olisivat toteutuneet.
Pötsilä olisi voinut taas olla huvipääkaupunki.
Olisitte voineet elää yltäkyllästyksessä!
Nilviölandiaa ei…
Kun oikein haluaa jonkin olevan totta,
on helppoa uskotella itselleen, että se on.
Hei, Nilviöt. Olen Dee Tunku-Tunkio
Sulhaseni…
Hannes Tunkio! -Niin, se on nimesi.
Hän luulee, että voitte tehdä Pötsilästä taas huvipääkaupungin.
Minä olin ihan…
Joo, hän on aina…
Itse olen enemmän…
Oli miten oli, pyysimme ystäviämme apuun maksamaan takuunne.
Niin, koska jos Nilviölandia on totta, haluamme mukaan.
Minäkin haluan mukaan myös.
Kuulitko? -Kuulin.
Nyt on aika tehdä vähän lupauksia,
joita emme aio pitää.
Se on totta. Jos Nilviölandia avataan, turistit palaavat.
Pötsilästä tulee taas huvipääkaupunki, ja kaupungin ongelmat ratkeavat.
Siihen tarvitaan kuitenkin yhtä pikkuasiaa, teidän rahojanne.
Siksi meillä on teille huipputarjous.
Jos sijoitatte vain 1 000 dollaria, takaamme, että saatte miljardin,
kun puisto avataan.
Voihan jehna.
Loistotarjous. -Otamme rahat Dorisin koulutusrahoista.
Äiti ja isä, voisimmeko jutella? Tämä vaikuttaa ilmiselvältä valheelta.
Olet vain liian nuori ymmärtämään, että Nilviöt toteuttavat unelmamme!
Kiitos, Nilviöt!
Miljardi sinulle! -Minäkin haluan!
Miljardi sinulle! Miljardi!
SULJETTU
Nilviölandia-unelmamme toteutuu. -He todella rakastavat minua.
Annas, kun avaan, neiti.
Mikä pakkomielle heillä on vessoihin? -Ehkä heillä on pienet rakot.
Suuri juhlaillallisemme on melkein valmis!
Erityisspagettia erityismiehelleni. Syöhän nyt, kun se on vielä kuumaa.
Kuumaa.
Joo, se on lötköä ja aavistuksen kitkerää.
Haluatko tietää, miksi se on lötköä?
Miksi?
Ja miksi se on kitkerää?
Miksi?
Koska siinä on matoja. Syöt matoja!
Okei.
Jos olisin avain, piiloutuisin ehkä tyynyn alle.
Äänenmuuntaja 30 000. Mitä tämä tekee?
Vau, tosi outoa.
Nilviötkö?
Eivät voi olla. Heidäthän vangittiin.
Päivä on ollut pitkä.
Olen väsynyt.
Mennään nukkumaan.
Mitä… Mitä tapahtuu?
Voi ei!
Huono juttu!
He ovat kotona, ja nyt he tekevät meistä piirasta.
Pii! -Matalaksi!
Kaikki on hyvin. Selvisimme.
Avain.
Se on hänen parrassaan.
Mitä sinä teet, nainen?
Tule, mennään.
Hei, mitä… -Ne pennut!
Mene!
Saimme avaimen!
Oikeastiko? -Eikä!
Olette sankareitani!
Tulkaa!
Teen teistä illallispiirasta!
Häipykää. -Ei. Vapautamme teidät.
Ette voi, jos olette piiraassa. -Äkkiä.
Älkää jääkö kiinni.
He tappavat teidät. -Olet negatiivinen.
Vauhtia nyt.
Pelastakaa itsenne. -Äkkiä!
Nyt!
Mennään!
Kiinni jäit. -Apua!
Mari, eiköhän se riitä.
Okei, vielä yksi.
Mennään!
Tulkaa!
He varastavat pöllimämme Mukkelis-Makkelimme!
Sateenkaaret palaavat taas muotiin
Jestas!
Hei. Kaikki on hyvin.
Mitä ikinä teettekin, älkää avatko ovea Nilviöille.
Selvä. En avaa heille ovea.
Tervetuloa Pötsilän lastenkotiin. Miten voin auttaa?
Missä he ovat?
Ketkä?
Yritätkö olla vitsikäs? -Tuskinpa.
Äitini mukaan olin harvinaisen huumorintajuton lapsi.
Olen Bert Liinanen.
Mitä tarvitsettekaan, voimme varmasti puhua siitä -
kuin aikuiset murekkeen ja juustosprayn ääressä.
Hän päästi Nilviöt sisään ja tarjosi juustoa!
Me kaikki kuolemme!
Kukaan ei kuole. Ottakaa rauhallisesti.
Harri kehotti panikoimaan.
Tiiu ja Harri, tuokaa palikat. Te muut, pahvi ja värit.
Selvä.
Voi pojat.
Miten oikein voin auttaa teitä? -Lapsesi veivät Mukkelis-Makelimme.
Kuka vei mitä?
Oliot, jotka pitävät huvipuistomme käynnissä.
Nilviölandia ei pyöri ilman niitä.
Kuulen sinun puhuvan sanoja, mutten alkuunkaan ymmärrä niitä.
Jos et luovuta niitä meille, joudut maksamaan.
Niiden eläinten arvo on miljardi dollaria.
Olen nyt vähissä rahoissa. Sijoitukseni ova lähinnä tunnetasolla.
Sitten joudut antamaan tavaroita. Otamme…
Kengät, paidan, housut ja kellon.
Tämä kello kuului isälleni.
Jos hän on vainaa, tuskin hän siitä välittää. Annas nyt.
Jos palaat, viemme alkkarisikin. -Hei, ja sukat!
Onneksi päätin laittaa alushousut.
Sateenkaaret palaavat…
Sitä samaa sinulle!
Mene töihin! -Jestas.
Liinasen housut vietiin taas!
Tietysti. Tulkaahan, nopeasti!
Okei.
Vauhtia, Harri. -Vauhtia.
Asemiin nyt!
Mene. Polte rinnassasi on normaalia.
Kakarat, antakaa ne takaisin. -Onneksi tulitte.
Ne menivät tuonne. -Ne ovat ovelia otuksia.
Mene. Mitä odotat?
Pakko myöntää, että tuo jekku oli tosi upea.
Ammattimainen.
Oletteko kunnossa? -Senkin käärmeet!
Ovi pitää lukita.
Anteeksi. Se oli minun vikani.
Taas minä tunaroin.
Hei, tyttönen.
Olet taitava.
Olet tosi taitava. -Jekutit kamerallasi ja panit vankilaan.
Veit Mukkelis-Makkelimme. -Sitten huijasit taas valeovella.
Sinusta on tulossa oikea Nilviö.
Todellako?
Joo. Siksi meillä on sinulle rehellinen erikoistarjous ilman temppuja.
Peräännymme. Näetkö?
Älä luota heihin.
En luota. Kaikki on hyvin.
No, mikä se erikoistarjouksenne on?
Haluamme adaptoida sinut.
Adaptoida, vai?
Tekisimme sinusta ikioman tyttäremme.
Palauta vain Mukkelis-Makkelit,
niin voimme avata huvipuistomme ja olla onnellinen perhe.
Niin…
Ei.
Iloitsisit siitä, että joku haluaa sinut,
kun sinut jätettiin tänne kuin homeiset tähteet.
Ei minua jätetty. Vanhempani hakevat minut.
Hän luulee heidän palaavan.
Tuo oli hauskinta aikoihin.
Kuules. Vanhempani hylkäsivät minut sirkukseen.
Minut hylättiin keilahalliin.
Olet siis todella aivan kaltaisemme.
Olet vain pienempi ja tyhmempi.
Minusta ei tule kaltaistanne. En luovu Mukkelis-Makkeleista,
ja tämän orpokodin omistaa Pötsilä. Jos et siis ole pormestari,
kehotan pysymään poissa!
Tässä hän on, Lumppamaan paras tanssija, Mandi Mukkelis-Makkelis!
Ensimmäinen iltamme vapaana. Olen niin iloinen, että voisin…
Jee!
Mitä hittoa?
Eivätkö ihmiset hehku?
Ette tietysti, kun kyyneleitänne ei kerätä ei kerätä huvipuistoa varten.
Kai te muuten hehkutte?
En usko, että hehkun. -Joka päivä oppii jotain uutta.
Äiti!
Hyvä, Harri!
Älä usko Nilviöitä. Sinä vapautit meidät.
Me voitimme.
Jee!
Pihla, olemme vapaita!
Tule tanssimaan kanssani! Olemme vapaita!
Kun lapset ja Mukkelis-Makkelit juhlivat, Nilviöt juonittelivat kepposta,
jolla tulisi olemaan lähipäivinä räjähtävät seuraukset -
Pötsilän kaupungille ja sankareillemme.
Sanotaan, etten puutu rikoksiin ja että tuhosin talouden.
Minä sanon, ettei minulla ei ole vastusta. Kun äänestät,
muista, että ääni Jori-Jorille on ääni hauskanpidolle.
Mari, tule heti tänne!
Tämä ikkuna näyttää maailman,
jossa pikkumies antaa kepin toiselle, joka lyö tuota ympyrää.
Sitten nuo muut pikkuihmiset taputtavat.
Hei, hyvä lyönti!
Se on golf-peli.
Joo, ja tuo on TV. Sillä voi katsella kaikenlaisia kanavia.
Tervetuloa pormestarinvaaliväittelyyn. Olen Bertta Sipuli.
Pormestari Väinö Jori Jori-Jorin lisäksi -
kisaan on liittynyt kaksi lisäehdokasta, rva Senkki ja hra Simo Nilviö
Talous, rikollisuus…
Osallistuvatko Nilviöt pormestarikisaan?
Voi pojat, se ei tiedä hyvää kenellekään.
Mitä hittoa? -Isäni laattaa välillä stressipalloja.
Okei.
Sitä sanotaan örsmän glorvaukseksi.
Niin käy, kun ahdistun.
Älä huoli. Aikuiset ovat tyhmiä, mutta eivät he Nilviöitä äänestä.
Kiitos, kun tulitte väistelyyni. -Käyn vessassa. Palaan kohta.
Ryhdyn Pötsilän kuninkaaksi. Puhun ensin. Sinä kuuntelet viimeisenä.
Hra Nilviö, mitä tekisitte Pötsilän pormestarina?
Kiva, kun kysyit. Näytän diaruumiini.
Mitä?
Tein diaruumiin, ja haluan näyttää sen.
Mieluummin ei.
Minulla on tämä diaruumis.
Dioraama. -Mitä?
"Minulla on tämä dioraama."
Ällöttävää. Pidä tuo salaisuus hanurisi ja vessasi välisenä.
Tämä on diaruumis parhaasta huvipuistosta, Nilviölandiasta.
Herra Nilviö tykkää puhua diaruumiista,
muttei siitä, ettei Nilviölandia voi avautua -
ilman Mukkelis-Makkeleita, jotka tämä lapsi vei.
Kun olen pormestari, hankin ne takaisin,
teen Pötsilästä taas huvipääkaupungin -
ja äänestäjistäni miljardöörejä.
Rakastan sinua, rouva Nilviö! -Niin minäkin!
Hyvät ihmiset,
uskotteko, että Pötsilästä tulee taas huvipääkaupunki tuolla lailla?
Minä en.
Jos minulta kysytään, vain yksi ehdokas ymmärtää hauskan päälle.
Hän on Jori-Jori.
Miksei hän sitten ole maistanut yhtään Pötsilä-kakkua?
Mitä?
Anna tänne.
Syön sen itse, niin näette, että välitän Pötsilästä enemmän.
Älähän nyt. He tietävät, että elän ja hengitän Pötsilää.
Nyt minä myös syön sitä.
Jee, hän syö kakkua! -Hän tosiaan rakastaa Pötsilää.
Nam!
Pötsilä!
Väittely seis! -Hän on se, joka vei Mukkelis-Makkelit!
Pyydän, älkää.
Itse asiassa vapautin ne,
enkä luovuta niitä enää koskaan Nilviöille.
Mitä hän tekee? -Hän olikin vessassa tosi kauan.
Hän myöntää sen!
Hän ei anna niitä takaisin, koska hän ei välitä teistä.
Sanovat ne, jotka saastuttivat Pötsilän hodarilihalla.
Tekisimme sen uudestaankin, jos se pelastaisi tämän kaupungin.
Tuossa ei ole järkeä. -Sinussa ei ole järkeä.
Tiedätkö, missä on? Vanhassa kunnon hämäysnumerossa.
Mitä…
Jos saisimme sen, mitä hän varasti -Miksi laulat?
Niin puisto vois olla auki
Ois kaikilla hauskaa
Joo!
Mut nyt on kaupunki rikki
Mitä?
Mun tarvinne ei kertoo
Mitä tapahtuu?
Annettiin lupaus jokaiselle
Ne ovat valeita!
Miljardi taalaa!
Edelleen hyvä.
Ei oo meidän syy, ei nyt sitä saa
Apua.
Nyt taitaa olla meillä pulma
Voi ei, voi ei
Ei ratkaisua
Valetta!
Ton varkaan sormi meitä osoittaa
Joo!
Oo, se pulma oot sä
Oot sä, sä, sä...
Tuli huono olo.
Oot sä, oot sä, sä, sä…
Haluamme Nilviölandian! -Palauta ne oliot!
Oot sä, oot sä, oot sä, sä, sä…
Jotain taitaa tapahtua nyt.
Oot sä, oot sä, oot sä, sä, sä…
Ääni Jori-Jorille on ääni hauskanpidolle!
Se polttaa!
ODOTTAKAA
Äiti, sen miehen…
Juuri niin. Hänen pyllynsä räjähti.
Mitä sitten tapahtuu?
Tässä, iskä. Juo gerbiiliteetä. Se rauhoittaa sinut.
Pupsi, näkyykö Pihlaa missään?
Ei vielä. Näettekö häntä, rouva M.?
Tuolla hän on.
Pihla!
Oletko kunnossa? -Olen.
Pihla palasi kunnossa! -Et ole kunnossa. Katso nyt, sinä täriset.
Se oli rankkaa, kun minua syytettiin kaupungin tuhoamisesta,
ja sitten minulle laulettiin vihalaulu, ja sitten sen miehen pylly räjähti…
Muuten olen…
Mikäs tämä haava sitten on? -Pikkujuttu. Olen kunnossa.
Jestas. Jos sanot noin vielä kerran, syön kyynärpääsi.
En pilaile. Katso hampaitani.
Puhdistan sen.
Hei, mitä…
Rauhoitu.
Mukkelis-Makkeleiden kuola parantaa.
Kappas vain. -Mitä?
Annoit juuri jonkun auttaa, ja maailma pyörii edelleen.
Miksi luulet, että sinun pitää tehdä kaikki yksin?
Valvon tunteja joka yö miettien asioita, joita en ole hoitanut.
En ole saanut Pupsia adoptoiduksi. -Sinun tehtäväsi ei ole…
Joo, tiedän, mutta minusta tuntuu,
että jos voin todistaa olevani jonkin arvoinen, ehkä jotenkin…
Tässä ei ole järkeä, mutta ehkä jotenkin vanhempani kuulevat,
miten hyvä lapsi olen, ja he rakastaisivat minua tarpeeksi -
hakeakseen minut.
Tiedän, että se on tyhmää.
Ei se ole tyhmää.
Oletko miettinyt, että ehkä he toivat sinut tänne rakkaudesta,
koska he eivät voineet huolehtia sinusta.
Oli miten oli, meitä on paljon, jotka rakastavat sinua -
ja ahmivat kyynärpääsi, jos yrität tehdä kaiken yksin.
On lasten nukkumaanmenoaika.
Anna minun hoitaa se rankan päiväsi jälkeen.
Vanhempani tulevat taikasaarelta nimeltään Lumppamaa.
Se on maailman väkivaltaisin paikka.
Äidilleni laulettiin tuutulaulua -
raatelevista hirviöistä ja silleen.
Se on suosikkini.
Kun maailma kynsin hampahin
Järsii sua
Ja kynsiikin
Huudot kuulet, itkutkin
On elo häijyy
Piankin päättyy
Mut sä haaveissa taas
Vaan saat vaeltaa
Kaunis paikka se on
Silmät sulje, niin näät
Kun kukat hymyilee
Ja aurinko taas
Niin kirkkaana loistaa saa
Kun haaveissa taas
Vaan saat vaeltaa
Kaunis paikka se on
Sulje silmät, niin näät
Kun kuat hymyilee
Ja aurinko taas
Vain kirkkaana loistaa saa
Olen jumissa laatikossa!
Valmiina.
Tähtää.
Mitä te teette?
Tulta!
Lopettakaa!
Pötsilän pormestareina julistamme sodan teitä ja tyhmää orpolaanne vastaan.
Ette ole pormestareita!
Olemmepas.
Väinö Jori "Hanuriton"Jori-Jori hävisi vaalit.
Me saimme yhtä paljon ääniä, joten meistä tehtiin yhteispormestarit.
Todisteena siitä on tämä aito, ei itse tehty, kruunu -
ja nämä majesteetilliset kultatohvelit
Anna Mukkelis-Makkelit takaisin heti!
Minua pelottaa.
Ei tarvitse pelätä.
Mandi.
Tulta!
Menkää katolle.
Sieltä pääsette karkuun.
Antaisimmeko heidän satuttaa teitä? Pelastitte meidät. Emme hylkää teitä.
Tiedän, että yhdessä voimme voittaa heidät.
Joo.
Toisista on enemmän hyötyä kuin toisista… -Herra M. Montako noita voit…
Onko "tehdä" oikea sana?
Aika loppui, senkin suorotat!
Pötsilän ja Nilviölandian puolesta, hakekaa Mukkelis-Makkelimme!
Antakaa ne tänne!
Minäkin haluan ne takaisin myös!
Äiti ja isä, tämä ei ole kivasti tehty!
Haluan ne nyt heti!
Valmiina. Tähtää. Tulta!
Tulta!
Käärmeet. -Hammaslääkäri.
Pellet -Kieronlierot könöt.
Purkka tukassa. -Unohdit housut kotiin.
Nyt olen ahdistunut ahdistuksestani.
Tiedätkö, mikä minua ahdistaa? Paluu siihen häkkiin.
Mitä ihmettä?
Kiitti paljon avusta!
Mitä nämä otukset ovat?
Tulkaa takaisin! Ette saaneet lupaa lähteä! Pelkurit!
Maali!
Jes!
Pihla!
Mitä nyt?
Älkää päästäkö heitä!
Pois tieltä. -Mukkelis-Makkelimme ovat täällä.
Päästä sisään. -Sisään, vai?
En.
Niin ei taida tänään käydä.
Jos luulette pääsevänne sisään,
niin ette, jos minä päätän.
Lähinnä, koska veitte kelloni,
mutta silti ette, jos minä päätän!
Tämä ei jää tähän. -Taitaa jäädä.
Palaamme vielä!
Liinanen voittaa kirkkaasti!
Vau, herra Liinanen!
Herra Liinanen, nuolitteko Herkkuvarvas-konnan varpaita?
Taisin nuolla, koska yksikään konna ei ole puhunut minulle,
ja se kuulosti kiehtovalta.
Niinpä nuolaisin niitä, ja minusta tuli kärttyinen ja voimakas.
Ikään kuin vastakohtanne siis. -Aivan. Hyvä kuvaus.
Käy järkeen. Tämä on Päivastoin-konna Lumppamaasta.
Pötsilässä kuohuu,
kun ex-pormestari Jori Jori-Jori toipuu pyllynsiirtoleikkauksesta.
Sillä välin Pötsilän uudet pormestarit -
julistivat sodan orpoja vastaan ja hävisivät.
Nuoret saavat kiittää yhtä urheaa orpoa, Pihla Tassia.
Suojelen Mukkelis-Makkeleita. Kun minä olen täällä,
Nilviöt eivät astu tänne, eikä Nilviölandiaa avata.
Tuo nulikka tuhoaa elämämme.
Mitä hittoa sinä teet?
Leikin diaruumiillani.
Luuletko, että naamasi tunkeminen tuohon tuo Mukkelis-Makkelit takaisin?
Tiedät, miten se pentu toimii.
Hän on kiero kuin meriahven. Emme pääse sinne orpokotiin.
Senkin hyödytön vanha vompatti.
Kuka on puhunut sisälle menemisestä?
No niin, siivoaminen riittää. Muut nukkuvat jo.
Minua ei oikeasti vielä väsytä. Voin hoitaa ekan vahtivuoron.
Okei, mutta jos haluat pitää kyynärpääsi, toista: Hälytän, jos näen Nilviöt,
ja vaikka mikä olisi, pyydän apua.
"Pyydän apua ja lupaan hälyttää, jos näen heidät."
Sydämeni on ovi, ja rakkauteni pääsee maailmaan sen kautta.
Mitä?
Ai. Sekin pitää toistaa.
Ei mun ehkä tarvitse.
No, tehdään sitten näin.
Sydänoveni ottaa vastaan toisten rakkauden.
"Sydänoveni ottaa vastaan toisten rakkauden."
Koska ansaitsen tulla rakastetuksi.
"Koska ansaitsen tulla rakastetuksi."
TUNTEMATON NUMERO
Haloo. -Pihla, et usko tätä.
Hra Liinanen, missä olette?
Vanhempiesi seurassa. -Mitä?
He näkivät sinut uutisissa ja haluavat tavata sinut.
Olen heidän kanssaan Pötsilänraitin keilahallilla.
He vaikuttavat kunnon ihmisiltä,
oikeasti.
Älä, Pihla, älä!
Eikö se olekin juoni?
Sano, ettei hän lankea siihen.
En voi sanoa niin.
Muista, että kun haluaa epätoivoisesti jonkin olevan totta…
On helppo uskotella itselleen, että se on, vaikkei olisikaan.
Äiti ja isä, olen täällä! Uskomatonta, että palasitte.
En voi uskoa, että palasitte.
Eivät he ikinä palaa.
Uskomatonta, että se uskoi.
Äänenmuunnin 30 000 teki sen taas.
Tiesin, että jos kuulet sen mäntin äänen, uskot mitä vain.
Niin sitten uskoitkin.
Haetaanpa Mukkelis-Makkelimme.
Ei!
TIUKKATARRA
Mitä tapahtuu?
Maanjäristyskö? Missä Pihla on? -No niin, Nilvikkäät!
Oikeanlaisella ryhmähengellä siirrämme vaikka vuoria!
Hii-op!
Se on liimattu kiinni.
Niin on tämäkin. Olemme jumissa!
Hii-op!
Äiti!
Apua!
Hii-op!
Hei, odottakaa!
Seuraava pysäkki, Nilviölandia!
Voi ei!
Mitä tapahtui? Miten?
Rouva M.! Pupsi!
Herra Liinanen! Onko täällä ketään?
Mitä minä tein? Miten saatoin langeta siihen, idiootti?
Idiootti.
Vihaan niitä! Vihaan Nilviöitä!
Mitä tapahtui? Miten?
He varastivat orpokodin. Yritin estää, mutta se nainen potkaisi -
ja jatkoi matkaansa. Tartuin hänen saappaaseensa.
Hän ravisti ja yritti talloa. Mikä häpeä. Tulin saappaan potkaisemaksi.
Kaikki on minun syytäni.
Minun piti vahtia, mutta hylkäsin kaikki, koska…
Olen idiootti! Ihan kuin vanhempani palaisivat.
Miten kielesi on…
Nuolit varmaan tietämättäni varpaitani, koska puhut nyt päinvastaisia.
Ryhdistäydy. Perheesi tarvitsee sinua.
Mikä perhe? Eikö ole selvää, ettei minulla ole perhettä.
Kuulehan nyt! Jos sinulla ei ole perhettä, mitä ovat Pupsi, Mukkelis-Makkelit -
tai se kalju tyyppi, joka puhuu paljon äidistään?
Herra Liinanen.
Kutsut häntä herra Liinaseksi.
Mielestäni perhe ei ole vain sukua, vaan ne, kenestä välität -
ja ketkä välittävät sinusta -
ja osoittavat rakkautta, kiltteyttä ja empatiaa.
Totta.
Nilviöt satuttivat perhettämme. Nyt me satutamme heitä.
Hauskuus ja jännitys saivat vauvan Sen nimi on Nilviölandia
Tervetuloa, Nilvikkäät, Nilviölandian uudelleenavajaisiin!
Olemme suurempia ja parempia kuin koskaan!
Isompi ja parempi
Nyt voitte viettää yön ja käyttää rahanne Nilviölandian luksusmotellikylpylässä.
Kun olette maistaneet lintupiirastani,
pyyhkikään suunne Liinaseemme.
Jestas.
Mutta ennen kaikkea teidän ansiostanne saimme Mukkelis-Makkelit takaisin.
Hauskuus ja jännitys saivat vauvan Sen nimi on Nilviölandia
Hannes Tunkio!
Nilviölandia on huvipuisto, jossa perhearvot ovat tärkeitä,
Siksi haluamme esitellä teille erään erityisen henkilön.
Rakas poikamme, Kankku Nilviö!
Hei. Olen Pupsi Nil…
Kankku.
Nimeni on…
Kankku Nilviö.
Olen aina halunnut oman perheen.
Nyt sain sen, koska Äityli ja Iskäli Nilviö adoptoivat minut -
ja kaikki veljeni ja siskoni.
Juuri niin. Me adaptoimme koko orpolan.
Voidaksemme esittää teille Nilviön perheen muistolaulun ja -tanssin!
Voi, Simo! Kaikki unelmamme toteutuvat.
Tiesin sen, nainen.
Mikään ei voi tärvellä tätä hetkeä.
Pupsu!
Anteeksi, että jätin sinut.
Hei! Napatkaa tuo tyttö,
jotta voin halata häntä.
Miten ihana lapsi hän onkaan.
Lopeta! Kutitat naamakarvojani, senkin kutittaja.
Tätäkö etsit?
Miten herttaista. Hän haluaa kai vapauttaa Mukkelis-Makkelit.
Toivottavasti, koska se on oikein.
Menkää, te ihanat olennot. Menkää.
Paljon kiitoksia.
Tuntuu hyvältä olla hyvä, eikö niin, Simo?
Se tuntuu hyvältä kuin kesätuuli.
Eikös niitä tarvittu kaupungin pelastamiseen?
Mennään! Pitäkää kiirettä!
Tavallaan tykkään tästä parrasta. -Kokoa nyt itsesi, Harri!
Seis! Emme lähde vielä!
Pihla, mitä sinä teet?
Olemme vapaita. Emme voi enää muuta.
Olet väärässä. Varpaiden vaikutus häviää, ja Nilviöt muuttuvat taas Nilviöiksi.
Te, jos ketkä tiedätte,
että he tulevat jahtaamaan teitä ja satuttamaan muita,
eikä mikään muutu.
Heille pitää antaa omaa lääkettään. Teemme kaikkien aikojen jekun,
mutta en pysty siihen yksin.
Kuka on mukana?
Anteeksi, pormestarit,
mutta sanoitte, että jos annamme tonnin, Pötsilä pelastuu ja saamme miljardin.
Niin se, kun me muka välitimme Pötsilästä.
Se oli valetta. Käytimme rahanne tekopartoihin ja ilotulitteisiin.
Voi hyvänen aika! Te annoitte meille toivoa.
Te toteutitte unelmamme,
mutta koska se tapahtui huijaamalla ja satuttamalla,
en tykkää siitä, mikä minusta on tullut. Häpeän itseäni.
Minäkään en pidä itsestäni. Olen pahoillani!
Pahoillaanolo ei korjaa tätä!
Tilasin juuri uuden marimban!
Valehtelitte meille.
Luotimme teihin.
Veimme kaiken näiltä ihmispoloilta.
On vain yksi ratkaisu.
Viedään kaikki itseltämmekin.
Ystävät, kuulimme huolenne. Meillä on ratkaisu.
Räjäytämme Nilviölandian.
Että mitä?
Räjäyttävät mitä?
He tekevät mitä?
Tämän paikanko? -He ovat hulluja.
Olisi pitänyt kuunnella tytärtämme -
noiden muukalaisten sijaan, joiden pidätyksen näimme!
Minustakin alkaa tuntua siltä!
Voi, Simo, rakastan ilotulituksia!
Mitä huvipuistollemme tapahtui? -En tiedä, mutta se on varmasti syytäsi.
Missä Mukkelis-Makkelimme ovat?
ULOSKÄYNTI
Naaras menee tuossa.
Kiinni!
Nilviöt tulevat!
Vauhtia! Tiukkatarraa lattialle! Joo, tuohon.
Älähän nyt. Haluamme vain lukita sinut häkkiin ja ehkä syödä sinut.
Se menee meidän taloomme.
Vauhtia sitten.
Menkää.
Se meni tuonne.
Mitä tämä nyt on?
Mitä tapahtui? Lattia on ylhäällä.
Olemme ylösalaisin. Meidän on pakko olla. Seisomme katossa ja katsomme lattiaa!
Minua alkaa huimata.
En tykkää tästä yhtään.
Veri valuu päähäni. Minusta tuntuu, että kuolen!
Miten… Nyt keksin!! Seisotaan päällämme.
Mitä tarkoitat? -Päällämme seisten olemme oikein päin.
Nyt on parempi.
Olen jumissa.
Tämä on Tiukkatarra-liimaa.
Meitä jekutettiin.
Senkin kirotut pikku nulikat! -Leikatkaa meidät irti, tai…
Tai mitä? Teettekö meistä piirasta?
Ei, ette tee. Ette tee enää piiraita, koska ette pääse vapaaksi.
Maailmassa riittää julmuutta ilman teitäkin.
Maailma on parempi paikka ilman teitä.
Lopeta.
Voisiko joku auttaa? Turpiaali syö naamaani!
Apua! Minua pissattaa!
Nilviöt alas!
Apua!
Siitäs saat.
Mitäköhän Nilviöille tapahtuu?
Ketä kiinnostaa?
Tiedän, mitä tapahtuu.
He saavat Hirvittävät Kutistukset.
Niin käy, jos seisoo liian kauan päällään.
Ensin heidän päänsä kutistuu kaulaan.
Kutistun.
Pelastakaa minut! Saan Hirvittävät Kutistukset!
Sitten heidän kaulansa kutistuu kehoon.
Sitten heidän kehonsa kutistuu jalkoihin.
Sitten jalat kutistuvat jalkateriin,
kunnes Nilviöistä ei ole mitään jäljellä.
Luuletko oikeasti, että niin käy?
Toivon niin.
Mitä luulet, rva M.? Jääkö heistä märkä läntti?
Että mitä?
En ymmärrä heitä. Ymmärrätkö sinä?
Rouva M.
Mitä tapahtuu?
Miksi en ymmärrä sinua?
Ei. Tarvitsen sinua.
Aivan kuin hyvin empaattisilla lapsilla on kyky ymmärtää eläimiä,
muilla lapsilla ei ole.
Niin yksinkertaista se on.
Viet elämästä kaiken hyvän.
Olet kamalin tapaamani ihminen.
Vihaan sua Se on helppoo, koska kauhee oot
Mitä pirskattia te täällä teette?
Tuntui pahalta, että saatte Hirvittävät Kutistukset -
ja kauhean kuoleman.
Palasimme pelstamaan teidät. -Niinkö?
Kyllä vain.
Vihaaminen on tosi helppoa. Sinä vihaat minua ja minä sinua.
Olemme elinikäisiä vihollisia En tullut ajatelleeksi,
että tekin olette ihmisiä,
enkä sitä, miten paljon olette kärsineet, että tulitte näin pahoiksi.
enkä sitä, mitä vanhempani kokivat jättäessään minut.
Viha on helppoa, mutta se nakertaa, kunnes jäljellä on vain vihainen nilviö.
En halua elää maailmassa jossa viha voittaa.
Annan siis teille anteeksi. Olette vapaita.
No, kiitos.
Niin. Kiitos.
Tulkaa tänne, niin pääsette piiraaseen!
Tulkaa takaisin, pönttöpäät! Minulla on nälkä!
Voi ei. -Pelkäsin tätä.
Kannatti yrittää.
Hyvää työtä, perhe.
Näinkö tarina päättyy?
Ei aivan.
Näkemiin, Nilviöt.
Otamme orpokotimme takaisin.
Se oli odottamatonta. -Niinpä.
Kun herra Liinanen oli palauttanut orpokodin paikoilleen,
Mukkelis-Makkelit myivät kyyneltensä reseptin suuryritykselle,
joka irtautti sillä maailman fossiilisista polttoaineista.
Niillä rahoilla Mukkelis-Makkelit ostivat orpokodin,
adoptoivat Pihlan, Pupsin ja muut orvot -
ja palkkasivat hra Liinasen osa-aika au pairiksi.
Pihla puolestaan sai kunnian Pötsilän pelastamisesta,
ja hänen ideansa täyttää Pötsijärvi örsmillä -
teki taas Pötsilästä huvipääkaupungin.
Elivätkö he elämänsä onnellisina? -Sinnepäin.
Mene nukkumaan.
Kerro edes, mitä Nilviöille tapahtui.
Hyvä on. Voisi luulla, että Nilviöt ottivat opikseen,
mutta oppiminen ei aina riitä.
Muutosta täytyy haluta ja sitten tehdä kaikkensa, että niin käy.
Sitä Nilviöt eivät halunneet tehdä.
Hirvittävien Kutistusten sivuvaikutuksista pääsee eroon vain näin.
Tunnetko venytyksen?
Joo, tämä venyttää ihan hulluna.
Hyvä. Se siis toimii. -Ovathan jalkani sidottu kunnolla?
Jos nuo narut katkeavat, voit sanoa heipat minulle.
Nämä nostavat kuuhun asti.
Kamala ajatus.
Emmehän me sitä haluaisi. Ei sentään…
Ei.
Tämän saat vielä maksaa, senkin karvapatukka!
Ei enää partaa, äiti! Olemme vapaita parrasta!
Ei!
Mitä?
Missä ihmeessä me olemme?
Tämä näyttää ihan -
Lumppamaalta.
En tykkää tästä yhtään.
Arvasin tämän.
Tämä on sinun vikasi! -Sinunpas!
Tekstitys: Antti Rinta-Loppi
Hurraa-huuto kinkulle
On illallisaika Hurraa-huuto kinkulle