Ia uite.
- Uitați-vă încoace. E bine. - În ordine, s-o facem.
- Îți place rochia mea cea nouă? - Sunteți gata?
Zâmbiți.
Mă scuzați. Îmi pare rău.
Poate că sunt doar eu, dar de ce trebuie să ne zici să zâmbim?
Știu că nu e vina ta, nu tu ai invetat-o, dar te rog,
ne face să arătăm rigizi.
Ce-ar fi să facem instantanee?
Sigur.
- E bine. - Arătăm bine, nu crezi?
E nemaipomenit.
Dragă, l-ai văzut pe tânărul cu care a venit vărul Dougy?
S-a holbat la tine toată după-amiaza.
Nu distruge tortul. Am pus mandarine proaspete.
Se simt în glazură?
Chiar a făcut-o? E delicios. Doamne ce ochi frumoși are.
Arată bunătate. Și sunt frumoși. Continuă.
- Mă duc la el. - Da?
- Da. - Bine.
Dar...
- Să nu faci chestia aia a ta. - Ce chestie, mamă?
Chestia aia. Nu e important.
Știi, când ești timidă și nu ești sigură pe tine,
râsetul acela puternic?
Este extraordinar, dar...
Doamne, ia uite.
Știm, am văzut.
Nu se închide decât în partea pe care o vede în oglindă.
Măcar acum nu se rade numai pe partea din față a picioarelor...
- Bună. - Bună.
- Merge... - E bine.
Da.
Sărutul morții.
- A fost așa de... - Ești frumoasă.
- Facem poza? - Bine, s-o facem.
- Hai, să terminăm o dată cu ea. - Bine.
De data asta ar trebui să ne aranjăm.
Să pozăm măcar pentru una.
Așteaptă un pic. Unde e Mil?
Doamne, cum am pierdut-o?
Milly? Unde ești?
Sunt sus, cu nepotul unchiului Harold.
Cu jurnalistul activ politic și foarte inimos?
Mil, să ți le dau pe surorile tale.
Maggie, ce ai făcut?
Ai apăsat pe "Difuzor", mamă.
Nu, nu, știu. Știam asta, dar...
Nu, pe cel pe care scrie "Vorbește".
- Mil, suntem toate aici. - Bună.
Deci cum merge?
- E bine. - Ce bine!
Doar că
mi se pare că are un cremvurst cu pieliță.
Voi sunteți la un picnic? Poftim?
Nu. Să fii necircumcis e din nou la modă.
Știi, tipul cu care mă întâlneam înainte de Derek, avea o...
Și îmi plăcea pentru că era mult mai interesantă.
Când în sfârșit apărea, te întrebai...
Ce e acolo?
- Oprește-l puțin. - Numai un pic...
Asta e nunta ta. Bine.
Dragă, ține minte că e ajuns și atent.
Și nu uita că ai un sân mai mic decât celălalt.
Muțumesc, mamă. Doamne.
Ia stai, nu s-a împăcat cu soția?
Nu.
Felicitări Milly pentru prima ta nuntă.
Să sperăm că e prima din mai multe. Noroc.
În regulă.
Puțin cimbru, ții minte? Pentru speranță.
Și se spune că levănțica e pentru amintire.
Dar bunicii mele îi plăceau gălbenelele
spunea că te fac să-ți aduci aminte numai de lucrurile bune.
Aș vrea să fac dragoste cu tine
Doamne. În regulă, nu le mai dăm șampanie.
Trebuie să le dăm ceva de mâncat până nu încep toți să cânte.
Hai să pregătim aperitivele, bine?
Mulțumesc.
Nu e momentul potrivit.
Dragă, mă gândeam la cântărețul acela la flaut din Ohio
deștept dar cu dinții excesiv de albi.
A trecut pe la mine să mă surprindă.
- Bună. - Ce drăguț.
Face cunoștință cu personalul chiar acum.
Înseamnă că m-am înșelat. L-am considerat unul din acei tipi
care te vrea până te are și pe urmă
te înșeală cu cea mai bună prietenă.
Știi tu, genul ăla de tipi.
- Nu, mamă. E nemaipomenit. - Foarte frumos.
Mamă, trebuie să închid. Servim aperitivele.
Și am purtat pantofii pe care tocmai i-am cumpărat
nu e de mirare că erau la reduceri mă doar picioarele.
Te sun când ajung acasă, bine? Te iubesc, pa.
Milly.
Nu aveți niciun mesaj.
Bravo, Cooper.
A cui a fost ideea asta? Tratament balnear coreean?
- A mea. - Hei.
Mamă, de ce porți chiloți?
Abia i-am cumpărat, ce au?
Sunt depresivi.
E ceva ce ai purta într-un spital.
O secundă. Trebuie să știți, domnișoarelor,
că acest chilot rotunjește formele femeii,
scoate în evidență eleganța taliei și face picioarele să pară mai lungi,
în loc de... Îmi pare rău să o zic,
aspectul urât de micșorare pe care îl dă tanga,
care arată corpul disproporționat.
Hai, mamă, de ziua ta te vom convinge,
îți vom cumpăra ceva frumos,
ceva ce bunica Moise n-ar fi purtat.
Și apropo de ziua ta,
ne-am gândit că am putea,
- da o mică petrecere. - Credem că ar trebui să dai o petrecere.
- Nu una mare. - Ceva intim.
- Elgant... - Ceva foarte sofisticat.
Pentru că este o adevărată piatră de hotar pentru tine, mamă.
- Nu, domnișoarelor. Cu siguranță nu. - Domnișoarelor...
Nu. Nu vom vorbi despre asta, nici nu ne vom gândi la așa ceva
și cu siguranță nu am să sărbătoresc faptul că practic viața mea s-a sfârșit.
- Mamă. - Dar am găsit rețeta
unui excelent tort cu cremă de scotch.
Am prins-o.
Masaj dezbrăcate. Toate hainele jos.
Nu, nu acum.
Nu.
A cui a fost ideea asta?
Cine s-a gândit că mi-ar putea plăcea așa ceva?
Nu, n-am fost eu. Tu ai fost.
Așteaptă.
Nu.
Bună, iubitule.
Bine.
Dragă, sunt îngrijorată pentru tine.
Nu plâng de supărare. Îți promit, mamă. Sunt în regulă.
E din cauza reflexului la apăsarea unui punct anume.
Poftim?
Ce fel de ulei preferați?
"Wakana oh yulike" și ție.
- Mamă. - Ce? E o formulă de salut.
Babeta trebuie să-și dea drumul.
Îi trebuie una tare.
Stai. Ce faci...
Ce faci? Ăla e capul.
Din ce în ce mai tare.
La naiba.
Doamne.
Fetelor, nu s-a împăcat cu Rafferty, nu?
Nu vrea să vorbească despre asta, mamă.
Știam eu. Credeam că am scăpat de narcisistul ăla ambivalent
acum trei ani când v-ați certat la nunta lui Mae.
Știi ceva, mamă?
N-o să ne mai certăm niciodată,
pentru că se culcă cu fostul meu prieten.
- Doamne. - Dumnezeule.
- L-aș omorî. - Doamne.
Deci prietenul ei este homosexual?
Nu, asta spun bărbații cand nu vor să te rănească.
Meriți pe cineva care să te dorească,
cineva la fel de bun și amabil ca tine.
De ce trebuie să mă demoralizezi tot timpul?
- Nu te demoralizez. - Ba da.
Dragostea ar trebui să te facă să te simți bine.
N-ar trebui să te mulțumești cu nimicuri.
Bine, știu. Sunt o proastă.
- Am terminat. Îmi pare rău. - Nu, nu.
Bun. Tu ești psihologul familiei.
Ce crezi că ar trebui să facem cu sora ta?
Ea atrage numai bărbați ciudați.
Sunt fie homosexuali, căsătoriți, indisponibili sau nebuni.
Mamă, trebuie s-o lași în pace. Nu o mai face să se simtă așa de nesigură.
A petrecut cel mai puțin timp cu tata,
care nu era chiar un model masculin.
Și nu mai face din tântar armasar, exagerezi.
Aveți dreptate.
Voi înceta, o voi lăsa
să-și lămurească treburile singură.
Bine.
Da.
Doar dacă pot alege în locul ei.
- Nu. - Nu. E așa de...
E exact ca în filmul "Fiddler on the Roof".
Părinții tăi nu au ales în locul tău. ?
Poate că ar fi trebuit s-o facă.
Știi ce cred? Cred că te concentrezi pe ea
ca să eviți să ai de a face cu marea aniversare care urmează.
Nu mă concentrez pe ea.
E nebunesc din partea mea să-mi doresc să aibă
măcar o relație sănătoasă în viața ei?
Dacă e să continue în felul ăsta,
cu alegeri neinspirate una după alta...
Una e când ai 20 de ani,
dar la 40 nu mai e așa de amuzant.
Maggie?
Nu vreau...
Nu vreau să rămână singură.
Știți ce am realizat?
Renunț la căutări. Nu am nevoie de nimeni. Uitați-vă la mama.
A fost singură aproape toată viața ei dar a avut o viață fantastică.
Deci știți ce? O să fiu exact ca tine, mamă.
Întocmai ca tine.
Milly, o să-mi mulțumești mai târziu.
Bun.
"Prieteni pentru adulți".
"Peste 14 milioane de membri" Trebuie să fie un semn bun.
Îmi place cum folosesc cuvântul "prieten".
Prietenia este fundația oricărei relații reușite.
Doamne. Îmi pare rău, Coop. Scuză-mă. La naiba.
Nu, nu. Taci. A dispărut, gata.
Cooper, taci.
Serviciul Clienți al Gateway. Cu ce vă pot ajuta?
Domnule Serviciu Clienți?
Da. Nu. Calculatorul meu s-a blocat.
Nu, făceam niște cumpărături pentru Crăciun pe Internet.
De ce trebuie să știți pe ce pagină sunt?
Doamne.
La naiba.
Bună ziua, sunteți "Noi vă potrivim"?
"Să încep acest anunț prin a-ți spune să treci mai departe"
"dacă ești nebun, pervers sau homosexual. "
"Nudiștii, mămoșii, și cei cu neclarități în privința sexualității să nu facă cerere.
"Anarhiștii, xenofobii, inculții, masochiștii
sexiștii și fanaticii nu sunt bine-veniți. "
Știu că fiecare cuvânt costă 5 dolari. Nu vă faceți griji.
Nu sunt așa de vorbăreață.
S-o luăm de la pagina a doua. "Fără mâncărimi cronice".
"Caut pe cineva cu un loc de muncă stabil și care știe valoarea muncii.
"Asta nu îi exclude pe cei bogați și independenți. "
Bine, sper să iasă...
Buline. Da, îmi place.
Îmi place.
Bună. Tu trebuie să fii Daphne Wilder. Încântat de cunoștință.
Vreau să mă întâlnesc cu fiica ta.
O să mănânc repede, sunt hipoglicemic,
Altfel îmi scade nivelul de zahăr din sânge. Știi tu... Bine.
Mă întrebam, care crezi că este fundația oricărei bune relații?
Ce e acolo?
Ce-ar fi să asociezi termenii, bine? Eu spun căsătorie, tu spui...
Eu spun căsătorie.
- Nu, nu, eu spun căsătorie și... - Eu spun căsătorie.
Nu asta vroiam. Mă refeream...
- Eu... - Eu...
- Eu. - Eu.
Am o mică alergie la mătreață și alune.
Am terminat, vă mulțumesc foarte mult.
- A fost minunat să vă întâlnesc. - Mulțumesc.
Apreciez. Mulțumesc foarte mult.
Dacă eu spun căsătorie, tu spui?
Vera Wang.
Cum te numești?
- Louie. - Huey.
Am deja o păpușă.
Câți ani ai spus că ai?
Mă numesc Dr. Iris McDunna.
- Mă scuzi, tocmai făceam ceva, Iris. - Știu.
Ți-am citit anunțul, "Mă recunoașteți după buline".
Sunt un psihlog cu licență și vroiam să-mi ofer serviciile.
Doream să-ți sugerez, ca mamă,
să urmezi gratis unul din seminariile mele.
Bună. Trebuia să ne întâlnim acum.
Da. Așa e...
Corect.
Da. E așa de...
Iris, îmi pare rău. Nu-mi pot permite să fiu nepoliticoasă.
Îți las cartea mea de vizită.
Îți mulțumesc foarte mult.
Doamne. Îți mulțumesc, oricine ai fi. Încă un rând. Încă unul.
Nu cred că mai rezist la încă unul
fără să iau medicamente.
- Așa de rău e? - Rău?
Da.
Cauți un tip mai tânăr. Îmi place asta.
Eu?
Nu, nu. Nava asta a tras demult la mal.
Nu. E pentru fiica mea.
Să înțeleg. Te întâlnești cu tipii ăștia în numele ei?
Da.
Înseamnă că ea este de acord cu asta.
Poate că ar fi bine să te duci să cânți la chitară.
Deci nu știe, nu-i așa?
Uite.
N-aș fi aici dacă Milly nu ar fi...
Se află la o răscruce în viața ei.
Încă o despărțire dureroasă...
E o persoană prea sensibilă. Înțelegi ce vreau să spun?
Este inocentă. Este naivă.
De obicei nu prea mă bag.
Personal, mă consider o mamă în deplinătatea facultăților mentale.
Totuși, e o dragoste nebună.
Cine ar putea spune că nu aș face la fel pentru copilul meu?
Mă scuzați. Sunt Jason Grant. Nu vreau să vă întrerup.
Am așteptat la bar
dar nu am prea mult timp până când trebuie să mă întorc la serviciu.
Vroiam doar să te întreb de familie.
Tatăl meu este inginer și arhitect amator.
- Mie mi-au plăcut de mic clădirile vechi. - Înțeleg ce vrei să spui.
Cred că am devenit arhitectul care a dorit el să fie.
Doamne.
Mulțumesc, Dumnezeule.
Pot să vă comand ceva?
Știi, de fapt nu îmi este foame.
Vă recomand mâncarea de ciuperci Chitarrina. Este cel mai bine păstrat secret din oraș.
Putem primi două porții, vă rog?
Și o sticlă de vin Castelul Chianti.
- Dacă insiști... - Chiar insist.
Te superi dacă te întreb de ce un bărbat ca tine nu și-a găsit o parteneră încă?
Trebuie să recunosc, sunt obsedat de muncă.
E un moment foarte important al carierei mele.
Am găsit mai multe femei dar nu și pe cea potrivită.
Foarte multe apropiate de a fi potrivite.
Da, foarte multe.
Da.
Vorbești italiana, nu?
Nu, mă prefac că știu italiana.
Mi-ar plăcea cu adevărat s-o învăț.
Milly gătește foarte bine.
Și-a dorit întotdeauna să facă un tur culinar al Italiei.
- Trebuia să mă duc acolo în această toamnă. - Da?
Sunt momente grele pentru mine acum.
Compania mea aniversează zece ani.
Veți avea nevoie de un furnizor de alimente.
Genul acesta de ocazii trebuie marcate, nu crezi?
- Ești așa de bună. Ca James Bond. - Da.
A fost o plăcere să te întâlnesc, Daphne Wilder.
Plăcerea a fost de partea mea, Jason.
Îmi plac femeile îmbrăcate în buline.
- Nu tuturor le plac. - Mulțumesc.
La revedere.
- Pa-pa. - Pa.
Doamne.
Da!
Și câștigătorul este?
Burlacul numărul 17, evident.
- El? - Da.
Nu am încredere în tipul ăla.
Te juca pe degete.
Ba nu.
Este un tânăr matur și responsabil.
Are privirea goală.
Nu are privirea goală. Și oricum, pe cine altcineva să aleg?
- Cine crezi că e mai bun? - Eu.
Poftim?
Îmi place de tine.
Și am presentimentul că mi-ar plăcea și de ea. Ar trebui să ne întâlnim.
Să fiu sinceră cu tine, bine?
Ești un tip foarte atrăgător, irezistibil chiar.
De aceea știu că ar fi o alegere nepotrivită
pentru că nu caut o aventură pentru fata mea.
Nu caut un muzician frumos care s-o rănească.
Caut un partener de viață.
Vai, mulțumesc.
Îmi place să fiu redus la un clișeu cultural. E numai bine.
Numai muzicienii rănesc oamenii.
Nu e singurul loc în care le am.
Uite, ești un tip minunat.
Sper să ai o viață foarte bună.
Dar trebuie să fac ceea ce e mai bine pentru fata mea.
Da, bineînțeles,
dar poate nu știi ce e mai bine pentru ea.
Poftim?
Poate că știi.
Poate că știu.
Încântat de cunoștință, Daphne.
Plăcerea de partea mea.
Gata.
Aproape am ajuns.
- Am ajuns, suntem în Rai. - Doamne.
Doamne, uite. Mil, uită-te la asta.
E o rochie cu buline. Cum avea Minnie Mouse. Nici nu știu dacă îmi place. Îmi place?
Eu cred că nu-ți place.
- Și eu la fel. - Te rog, măcar încearc-o.
De ce?
Pentru că așa am spus eu.
Dragă, te-ar putea surprinde.
Oricum, arăți minunat în rochii. De fapt, știi ce?
Cred că ar trebui să o porți la evenimentul acela de duminică.
La muncă? Mamă, vărs tot timpul pe mine.
- Hai, măcar încearc-o. - Bine.
E incredibilă.
Nici nu par a fi eu.
Ce spui? Ți se potrivește perfect.
De fapt ți s-ar potrivi ție mai bine.
E ca și cum mătușa Jemima s-ar întâlni cu Betty Crocker.
E ridicol.
Dragă, știi ce-am să fac?
M-am hotărât. Ți-o iau.
Nu. Nu-mi cumperi rochia asta.
Nici măcar nu-mi place și nu e potrivită la muncă.
Nu.
Bună.
Mă scuzi.
Chifteluțele astea sunt rețeta mamei.
Fantastic, le recomand tuturor.
Îmi place nuanța aia de orhidee.
Da.
Mulțumesc, Matisse.
Soté-ul de pui are un gust unic.
Am pus chimion. Îmi pare rău, chiar nu pot vorbi acum.
Fetelor, cascada de ciocolată nu e la locul potrivit.
Nu se poate.
Știți ce? Hai să mutăm totul
ca să fie în aceeași linie cu ușile templului. Mulțumesc.
Da, ăsta e locul potrivit.
Deci, îți place clădirea?
Mi se pare un pic cam rece.
Sunt Jason Grant. Eu sunt arhitectul.
Milly. Încântată de cunoștință.
Haide mamă, răspunde!
Daphne. Iar începem. Alo.
Mamă, bună! Eu sunt.
Trebuie să-ți zic cel mai extraordinar lucru care mi s-a întâmplat.
Tipul ăsta de la serviciu m-a întrebat dacă vreau să ieșim.
- Da? - Da, este așa drăguț.
Mamă, este arhitect. O să ieșim sâmbătă seara.
- Da, o să ieșiți? - Sunt așa entuziasmată, așa de emoționată.
Milly, ei bine, e grozav, iubito. Asta-i foarte bine.
E grozav, nu?
Mamă, este așa drăguț, nu-mi vine să cred că asta mi se întâmplă mie.
Și i-a plăcut rochia cu punctulețe polka. Mulțumesc.
- Da? - Mulțumesc mamă. Da.
Ei bine, iubito, cred că e doar noroc chior.
- Ești cea mai bună. Te iubesc. - Bine.
- Pa. - Pa.
Coop, haide!
Dap.
Bună, Jason, aici e Bond.
James Bond. Sună-mă. Aud vești bune.
Bine, tocmai am parcat. Mă duc înăuntru.
E în regulă. Nu-ți face griji. Sunt aici, sunt aici.
Scuze, scuze.
Nu, nu, nu sunt supărați.
Nu sunt... stai puțin. Scuze.
Poate... probabil doar le e foame sau ceva de genul ăsta.
Dă-le să mănânce spring rolls de la nunta Adams
și sos de la nunta familiei Levy.
Bine, intru. În regulă, pa.
E multă energie statică acolo.
Poți să mai spui asta o dată.
E multă energie statică acolo.
Știi, este cauzată de lipsa umidității în aer
care cauzează un dezechilibru între încărcăturile pozitive și cele negative.
Știi, înghețata este cunoscută ca fiind
un antidot al energiei statice în 98% din cazuri.
Ador înghețata, dar chiar am întârziat la serviciu.
Și îmi pare așa de rău. Drăguț tatuaj, totuși.
Ce aromă?
De ce nu-mi iei aroma ta favorită?
De ce să nu iau aroma ta favorită?
Bine.
Voi servi înghețată Fudsicle.
Nu, nu. Dreamsicle!
Stai. Este aceea cu un curcubeu înalt
care este chiar jenant să o mănânci, dar este foarte, foarte bună?
Bine. Nu contează.
Voi lua una Dreamsicly care are înveliș verde
cu scris în japoneză pe el.
Mulțumesc.
Încep să cred că niciodată nu voi întâlni pe cineva
și mă face să mă simt pierdut.
Ei bine, cum am spus și înainte, Stuart,
Sheila a fost o pierdere uriașă, dar asta a fost în 1993.
Este încă așa recent.
Mă face să mă simt ca atunci când eram în clasa a doua,
și mă plimbam cu un muc în nas toată ziua și nimeni nu-mi spunea.
De ce nu îmi spuneau?
Ei bine, mai la obiect, de ce Sheila ți-a spus că nu era fericită?
Doamne, asta mă face să mă simt scârbos.
Poate că ar trebui să schimb programarea ședinței
de joi ora 3:00, să fie luni la 1:00.
Nu, Stuart, am încercat asta înainte.
Ai vineri la 1:00 și marți de la 11:00.
Chiar nu te-a ajutat cu hipoglicemia.
Acum să ne concentrăm unde am rămas data trecută.
Întâlnind oameni noi,
devenind membru al unei clase de educație a adulților sau club de carte.
Am intrat pe un serviciu de întâlniri pe internet.
Bravo ție. Foarte curajos din partea ta.
A fost un coșmar, Dr. Wider-Decker.
M-a făcut să vreau să mă sinucid, chiar mai mult decât data trecută.
Ei bine, ce te-a făcut să simți asta, Stuart?
O mamă a pus o cerere pentru a-i găsi un prieten fiicei sale și eu am răspuns.
Un prieten pentru fiica sa?
Stuart, unii oameni chiar nu ar trebui să aibă copii.
Cread că nu am trecut testul pentru că m-a făcut să mă simt cam așa de mare.
Ei bine, eu nu m-aș îngrijora în legătură cu asta, Stuart.
Imaginează-ți cât de țicnită este fiica sa.
Și atunci când am insistat, pentru că nu puteam să-i întâlnesc scumpa ei fiică.
- Știți ce mi-a spus? - Îmi dau seama că nu a mers bine.
"Pentru că așa am spus eu, d-aia! "
Mamă, cum ai putut? Când ai de gând să-i spui și ei?
Ei, de ce trebuie ca ea să știe?
Mă refer că atât timp cât ea este fericită, asta e cel mai important.
Și Dumnezeule, cine știe?
Arhitectul ăsta ar putea fi alesul.
Așa cum am zis mereu,
"Dumnezeu nu poate fi pretutindeni, de aceea El a făcut mamele. "
Ce? Asta a fost pe felicitarea Hallmark pe care ți-am dăruit-o,
și Milly credea că e prea demodată.
Să nu îndrăznești să-i spui, Maggie, sau tu și eu vom avea câteva probleme serioase.
Ei bine, deja avem câteva probleme serioase, mamă.
Întotdeauna așa de dramatic.
Mamă, asta e ca în clasa a 6-a din clubul de dramă. Vorbește în engleză!
Doamne. Doamne. Doamne.
Bună, scumpo.
Mamă!
Eram prin zonă și am zis să trec pe la tine.
Bine, mamă. Te rog, trebuie să începi să mă suni.
Am o întâlnire, el este pe drum chiar acum.
Dar Milly, ești așa de frumoasă.
Ești sigură că vrei să porți rochia aceea, totuși?
A fost o lovitură așa de bună, prima dată.
Știu, dar nu crezi că ar trebui să mai schimbi puțin?
- Pentru ce? - Ei, bine, știi, ai dreptate.
Ai dreptate. Stă perfect pe tine și totul în legătură cu asta.
Am doar un fel de îndoială, poate ar trebui să te închei la nasturii ăia.
Nu, nu, îmi place așa!
Milly, arăți de parcă o ceri.
Chiar o cer!
Bine, în regulă, mă voi face că nu am auzit asta.
Bine, ce coafură ai de gând să-ți faci?
Deja am făcut-o.
Desigur că ai făcut-o, desigur.
Și gătești și prăjituri ? Asta chiar e înduioșător.
Nu, de fapt, doar vreau să miroasă a prăjituri când va veni.
Mamă, este 6:49, uite. Și ar trebui să vină la 7:00.
- Trebuie să pleci, te rog, te rog. - Bine. Pot să-ți dau o sugestie.
- Nu e o sugestie. Mamă, du-te. - Bine.
E aici! E aici!
- Bine, trebuie să pleci. - În regulă.
- Trebuie să pleci, mamă. - Bine.
- Așteaptă, scumpo. Distracție plăcută. - Bine.
- Fii tu însăți, dar ține minte, nu... - Te iubesc, dar trebuie să pleci.
... nu fi prea, știi tu, prea disponibilă cu toate relațiile ratate.
Bine, am înțeles.
- Și scumpo, scumpo. - Te iubesc.
- Ține acel mister viu. - Te iubesc. Te iubesc dintr-un motiv anume.
Bine.
O să-mi smulg părul de pe cap. Ce, ce?
Știu, știu. Doar un mic lucru.
- Nu știu, mamă, trebuie să plec. A venit. - Vreau să porți asta.
- Doamne. Diamantul bunicii? - Da.
Pune-mi-l, pune-mi-l la gât!
- Vreau să-l port în noaptea asta. - Bine.
Bine. Știu, știu, a venit.
Nu-ți face griji. Uite așa.
Mamă, nu ai lăsat pe niciuna din noi să-l poarte. Este așa special!
- Atât de special. - Mulțumesc.
Ce?
Să-ți aducă noroc cu arhitectul. Surorile tale și eu așteptăm un raport complet.
- Da? - Da!
Ți-l voi da mâine seară, după ce voi ieși cu el.
- Mâine seară? - Da, da.
O să ies cu un alt tip grozav în seara asta.
Mă duce la "Luna Station" să ascultăm muzică.
- Da? - Îți vine să crezi, mamă?
E ca și cum aș fi renunțat, m-am oprit să încerc
și Universul mi-a adus doi tipi superbi.
- Grozav, nu? - Asta-i minunat!
Este unul dintre lucrurile minunate, nu?
În regulă, scumpo. Bine acum, pa. Pa-pa!
Du-te, du-te.
Du-te, mamă, du-te.
Bună.
Ori alegeam asta ori trandafiri.
Mulțumesc.
- Intră. - Prăjituri?
Da.
Drăguț.
Se pare că am această apropiere diferită și atitudine față de viață
că oamenii nu obțin prea multe aici, cred.
Bine, nu-ți face grji. Vom trage puțin cu ochiul la cine o fi el
și apoi ne vom duce acasă
să terminăm de vizionat "Gary Cooper îndrăgostit în după-amiază".
Haide, omule. Da! Da!
Bine. Du-te, iubito. Bine, bine.
Haide.
Coop, Coop, totul este în ordine, scumpule. Unde naiba sunt?
Doamne! În regulă.
Bine. Doar lasă-mă să... Bine, o să apăs pe asta. Bine!
Bun venit, care este destinația dvs. ?
Luna Station.
Adresa dvs. este... Este, care este?
... 1242 Bulevardul Amherst. 12...
Păi unde este Amherst?
Înainte, Nord 2, 4 mile și apoi spre Est.
Unde este Nordul? La stânga?
Înainte, Nord 2, 4 mile și apoi spre Est.
Spune-mi la stânga, la dreapta, stânga, dreapta.
Ceva de genul ăsta...
Te rog. Doamne Sfinte!
Știi ce ești? Înainte Nord 2, 4 mile...
Îți zic eu ce ești. ... și apoi spre Est.
Ești derutantă!
Înainte Nord 2, 4 mile și apoi spre Est. Și este de proastă calitate.
Mașină groaznică ce ești! Înainte, înainte...
Și asta este pentru tine! Îmi pare rău, comandă rostită prea tare.
Sunteți gata de distracție?
- Da. - În regulă.
Hai să cântăm ceva pentru Milly de acolo.
Puțin blues în E, bine?
Unu, doi, trei, patru!
Acum urcă la A.
Molly, sună grozav.
Mă simt foarte prost.
Nu, nu aș fi făcut același lucru dacă unul din echipă s-ar fi îmbolnăvit.
Trebuie să mai dureze 20 de minute.
Doar că au memorat progresia E
și ăsta e un salt major pentru ei.
Bine.
Da, mă întorc imediat.
Hai Nicky!
Da.
Puțin mai tare acolo.
Zdrăngănesc puțin mai aproape, aici.
Asta sună chiar frumos.
Da? Ei bine, mulțumesc, d-le profesor.
De fapt, îmi place să cânt. Întreaga familie adoră să cânte.
Și când eram mai mică, mereu vroiam să iau lecții de pian,
dar mama se lupta așa de mult să ne întrețină pe toate
din cauza asta nu m-am simțit în stare să-i cer asta.
Aici.
Poftim?
Cântă ce aveai mai devreme. Sună grozav.
- Da? - Da.
Nu sunt așa bună, dar bine.
Încearcă.
- Așa? - Da.
În regulă.
- O să preiau de aici. - Bine.
Ne întâlnim la mijloc.
- Este aici, jos. - Scuze.
Ce zici dacă vin mai aproape de tine?
Nu mă supăr.
Bine.
De ce sunt așa multe rațe în Veneția?
Zece rațe înoată într-un canal
și una spune : "Locul ăsta mac-nific! "
Un banc prost.
Nu, este unul foarte drăguț, de fapt.
Este foarte drăguț.
Aici stau eu. Intră.
- Îmi place asta! Este așa de confortabil. - Mulțumesc.
- Așa de confortabil. - Da.
Trei, doi, unu, decolăm!
Sunt pe orbită! Sunt pe orbită!
Bine, Lionel, hai să... bine. Vino aici.
Hai să încercăm să aterizăm pentru culcare, în regulă?
Cine ești? De pe ce planetă provii tu?
Ea este Milly după planeta Milly. El este Lionel după planeta Johnny.
Bună, Lionel, încântată să te cunosc.
Ai o 'gina?
Ce am?
Eu am un penis. Tu ai o 'gina.
Bine, amice, să facem o pauză aici, da?
- Pot să o văd? - Hei!
Lionel. Lionel!
- Lionel. - Tată?
Salut!
Ea este Milly.
Joe Dresden. Îmi pare bine.
Îmi pare bine.
Scuze. Este praf de pe Lună.
Este în regulă.
Ei bine, scuză-mă. De obicei suntem doar noi, băieții.
Johnny nu a mai adus acasă o fată, Doamne, nu mai știu de cât timp.
Grozav, acum sunt atacat din ambele părți.
Scuze.
Haide, amice, hai în camera cealaltă.
Tipii ăștia sunt plictisitori, Nu, nu, nu.
Ce ai avut la prânz astăzi?
Sandwich Baloney.
- Nu sunt un baloney. - Ba da, ești!
- Cred că l-am prins. Așa! - L-am prins.
Vom vedea noi.
Noapte bună!
Doamne.
- D-le Grant. Pe aici. - Omule, ce mai faci?
- E uimitor. - Da.
- Este incredibil! - Da?
Este grozav! E frumos.
E grozav!
Ador acest unghi al orașului.
Nu știam că acest loc există. Doamne!
Așa... ce-i bun aici?
Ei bine, sper că nu te superi, dar știind că îți place să mănânci,
nu vroiam să pierzi astea.
Nu, nu, nu, asta-i grozav
pentru că iau decizii toată ziua.
Știi, fiica familiei Gillespie este alergică la ciocolată,
dar vrea o prăjitură cafenie, și...
Contractul meu este în mașină, primesc un hibrid? Pentru că eu chiar cred în ei
dar nu știu dacă e timpul să schimb asigurarea, este...
Ceea ce vreau să zic, este foarte bine că nu trebuie să mă gândesc la o schimbare.
Ei bine, data trecută am fost în Italia, am fost în Siena, și acolo se face
vinul acesta, iar ăsta este singurul loc din oraș unde este servit.
- Ai fost în Siena, da? - Desigur, nu am fost. Nu.
Glumești?
Nu ar fi distractiv să bem în drum spre Tuscany?
Ar fi minunat!
Doamne, acești calmari sunt așa...
Acolo e primăria? Doamne, ador clădirile vechi. Știi, atenția...
Nu că nu mi-ar place arhitectura modernă, pentru că îmi place în totalitate.
Sunt așa de îndrăznețe, dar știi ce vreau să spun.
Cine vrea să locuiască în tot acel beton?
Și atunci, știi, Zen-ul minților curate, simplitatea aceea asiatică,
trăind în liniște, e grozav.
Priveliștea aceasta este uluitoare. Mamei i-ar place această priveliște.
Da?
Are gusturi bune?
Impecabile.
Acum știu că acum este perioada
când ar trebui să stau aici, pe acest scaun.
Dar pot sări cinci spații și să spun "Du-te"?
"Pot" implică "ești capabil ".
"Am voie" este o întrebare.
Milly, îmi dai voie?
Da, ai voie.
Milly, am voie să te sărut?
Îmi pare rău. Poți să reții ideea pentru o secundă?
Trebuie să...
Ce?
Ei, tocmai am primit noul telefon cu posibilitatea
de a face o conferință, așa că ne-am gândit să încercăm.
- Noul? - Bună, Milly.
- Bună, cum mai merge? - Da, sărută bine.
- Minunat. Nu este grozav, fetelor? - Da.
Este mult mai bine decât... îți amintești de tipul ăla Ted?
Părea să aibă foarte mult potențial,
apoi a dat-o în bară pentru că avea limba ca de șopârlă.
A, da.
Și din câte îmi aduc aminte, luase o supradoză de Mentos
care nu acoperea respirația de bivol.
Dezgustător, Mae.
Totuși, îmi retrag spusele, acele săruturi erau neplăcut sus,
dar erau cu siguranță bune acolo jos.
Îmi amintesc asta. Da, jos...
Nu vreau să aud.
Fetelor, bine, trebuie să-l sărut trebuie să-l sărut.
- Bine, și eu trebuie să închid. - Nu.
- Și eu. - Pa.
- Da! - Da!
- E bine. - Da.
Alo?
Mamă?
- Nu! - Ești acolo?
- În regulă. - Mamă?
- Da, scumpo? - Mamă?
Ești bine?
Ce, scumpo? Nu, da! Sunt bine.
Nu, așteaptă. Mamă, ce e sunetul ăla?
Ei bine, Cooper este în călduri. Noapte bună.
Cooper e băiat. Mamă?
Vrea clătite de cartofi în formă de mingi de fotbal
cu fața lui Gandalf pe ele în smântână.
Putem face asta. Începe tu, totuși.
Bună.
Bună! Vai!
Lionel m-a ajutat să le aleg. A vrut ca tu să știi.
Doamne! Mulțumesc așa de mult. Lionel, sunt foarte frumoase.
Știi ce? Chiar poți mânca aceste flori.
Sunt foarte bune în salate.
Totuși, când eram de vârsta ta, nu-mi plăcea nimic verde.
Și acum am învățat să-mi placă spanacul...
Acum dacă s-ar putea opri din vorbit
pentru 5 secunde. ... varză de Bruxelles, broccoli.
Îl scot, îl scot eu.
- Nu, avem noi grijă. - Îl scot.
Lionel, vino, vrei să ne ajuți să mâncăm miezul?
Pot, tată?
Da, da. Du-te! Fă pe nebunul.
Pa.
Dacă nu tu, atunci eu.
S-au întâmplat multe noaptea trecută.
Și nu am apucat să-ți spun despre cadența lui Lionel și îmi pare rău...
Doamne, nu, e în regulă. De fapt mă simt înrudită cu el.
Știi tu, nu se poate opri din alergat, iar eu nu mă pot opri din vorbit.
Mă cam gândesc că trebuie să ai destule pe cap.
Spuneau că nu-l puteam face, dar am am reușit.
Cum a fost întâlnirea cu arh...
Doamne, mamă...
Mamă, el este Johnny. Johnny, ea este mama, Daphne.
Bună!
Lionel, fiul lui Johnny.
John, chiar așa?
Lionel. Vino încoace, amice.
Lionel, vino aici acum.
- Scuză-mă. - Johnny. El e Johnny.
Lionel, este chiar drăguț.
Doamne! Mamă!
Omul cu livrări este aici. Asta e menorah-esque?
Mamă, nici măcar nu știu dacă e bine.
- Găsește ceva gen pitic. - Nu am așa ceva.
Ar trebuie să încercăm și să-l facem să meargă, totuși.
Nu-și vor da seama niciodată că este de la familia Gelson.
Așteaptă, așteaptă! Am folosit asta pentru petrecerea lui Jason.
Jason are ochi așa frumoși. Bine.
Mulțumesc.
La mulți ani , Josh Greenberg!
De unde știi că Jason are ochi așa frumoși?
Are? Tare drăguț! Pare a fi o persoană foarte specială.
Ce ar fi dacă am încerca vaza aceea nouă la masa de cafea?
- E drăguț. Dar de fapt, amândoi sunt. - Sunt sigură că ambii sunt.
Dar dacă am spune că te-ai implica serios cu
acel Johnny, cel puțin din câte văd eu, nu-și poate ordona lucrurile în viața sa.
Dar mă voi opri, în regulă? Știi ce e greșit?
Canapeaua se află într-un loc prost. Privește!
- Am o idee. - Bine.
- Așa că vom muta canapeaua. - În ce parte?
- Hai s-o mutăm așa. - Uite așa.
Asta-i foarte bine. În regulă. Hai să vedem. Cred că e bine.
- Da! - Doamne, uită-te la asta!
E așa grozav. Parcă deschide toată camera.
- Foarte, foarte frumos. - Îmi place.
- Singurul lucru este... pot să zic? - Ce?
Nu am încercat să o putem la fereastră! Cred că ar trebui.
- Bine. Nici nu știu dacă o văd aici. - Doamne!
Un moment. Alo?
Ați greșit numărul. Nu e nici un J. Bond aici.
În atenția Dvs. : Vulturul a aterizat.
Da, puicuța e în casă. Repet, puicuța e acum în casă.
E în regulă, scumpo?
Mil, jur că dacă împingem asta 13 centimetri spre stânga
îți va schimba viața.
- Chiar crezi asta? - Nu te-aș minți.
- Bine. - Hai s-o facem.
- La trei. - Bine.
Unu, doi, trei.
- Bună, sunt Milly, lăsați-mi un mesaj. - Pe aici. Mamă?
Bună, Milly. Sunt Jason. Mă gândeam la tine
- și vroiam să-ți spun că... - Ridică. Răspunde-i.
Nu e minunat? De ce nu vrei să vorbești cu el?
Vreau să vorbesc cu el. Doar că nu vreau s-o fac de față cu tine.
Haide, Milly, eu nu...
Am cumparat bilete pentru vineri seară la "Boema".
"Boema". Hai, iubito, ador "Boema".
- Răspunde la telefon. - Mamă, nu vreau să vorbesc cu el.
- E un spectacol cu adevărat interesant... - Mil, Mil, ridică receptorul.
Mamă, oprește-te. Nu, nu, nu răspunde.
- Ține. Spune alo. - Stai. Stai.
Bună.
Da, sunt super.
Super. Da, super.
Mda...
Pare chiar super. Super.
Da, super. Bine.
În regulă. Bine, vorbim curând.
Bine, super. Pa.
E evident faptul că te adoră.
- Așa crezi? - Doamne, cine n-ar face-o?
Dar, scumpo, ești conștientă de câte ori ai folosit cuvântul "super"?
Lumânările astea trebuie să dispară.
Nu, nu, nu. Mie îmi plac. Rămân. Sunt super.
Milly, ști că urăsc să mă bag, dar cândva am avut de ales
între un tânăr matur și responsabil precum Jason
și tatăl tău, de care eram îndrăgostită lulea.
- Și până în ziua de azi... - Bine, bine.
Știi ce?
Să fiu directă, vezi cam multe într-un tip pe care l-ai cunoscut acum 10 minute.
Adevărul e că pe fruntea lui Johnny scrie "inimă sfâșiată".
Nu, nu. Adevărul e că tu nu îl cunoști absolut deloc.
Și, știi ceva? Trebuie să plec să mă tund.
Ce? Nu, nu, continuă.
Nu, e în regulă, continuă tu.
- Da. - Bine.
Du-te la tuns și încetează a-ți mai ascunde ochii ăia incredibili.
Sincer, nu știi nimic despre el. E realmente un părinte bun.
- Îți ascunzi ochii ăia incredibili. - Nu pot face asta.
Milly, te iubesc și poți fi sclipitoare, dar nu ești înțeleaptă.
Vreau doar să ai parte de o viață frumoasă, împlinită.
Nu am o viață, mamă? Eu credeam că o am.
Nu, nu. Ai o carieră, ai o mașină
și ai o mansardă pentru care plătești prea multă chirie.
Asta nu e viață.
Milly, sunt mama ta. Te iubesc îndeajuns de mult încât să-ți spun adevărul.
- Versiunea ta despre adevăr. - Nu. Nu.
Adevărul e că fericirea e o serie de alegeri.
Nu e doar un joc al întâmplării.
O decizie greșită îți poate schimba toată viața.
Timpul nu e pierdut, mamă.
Este, dacă continui să irosești chiar și o clipă din ea.
Mă refeream la tine.
Și nu folosesc în exces cuvântul "super".
Super. E super.
Priveliștea e super. Noaptea e atât de super.
Nu ți-e frig? Vrei să intrăm?
Nu, nu, sunt bine. Mi-e destul de cald.
Bine, în regulă.
Nu-ți place prăjitura mamei cu brânză și aromă de flori de portocal?
Ia o îmbucătură mare.
E super, nu?
E minunată, ceea ce e sinonimul lui super, în caz că ai căutat vreodată unul.
Ți-e frig. Să mergem înăuntru.
Ia lumânările. Eu voi lua restul.
Lasă-mă să iau aia.
- Ai grijă. - Scuze, scuze, scuze.
Îmi pare atât de rău.
Dumnezeule! Spune-mi te rog de unde îți pot cumpăra alta.
Nu poți. E de la străbunica mea.
Doamne, Jason.
Nu știu ce să zic. Îmi pare rău.
Sunt atât de zăpăcită în ultima vreme.
Ceasul meu deșteptător nu a sunat azi și din acest motiv am întârziat
și am fost așa stresată cu Bar Mitzvah-ul lui Greenberg
dar aste e o întreagă...
Pari realmente supărat.
Nu.
Sunt super.
Bine.
Îți promit că sunt cele mai bune sufleuri de ciocolată dintotdeauna.
- Ar face bine să fie. - Își merită osteneala.
Touchdown.
Dumnezeule, îmi pare rău. Îmi pare rău.
Lasă, e în regulă. E în regulă.
Îmi pare rău. De ieri parcă sunt contra cronometru
și mereu stric lucrurile.
De ce îți ceri scuze? Nici măcar nu e vina ta.
Lionel, ia ceva în picioare înainte să vii aici, bine?
Știu că uneori e dificil, iar uneori aici devine nebunie curată.
Dar tu ne faci sufleuri de ciocolată și tot tu îți ceri scuze.
Uneori gândesc că tu permiți celorlalți să te facă nefericită.
Da, așa cum o faci tu acum?
Ce se întâmplă cu noi azi?
Avem o zi rea, atâta tot.
- Ce faci? - Plec.
Plec pentru că ești jalnic
și avem o zi proastă. Singur ai recunoscut-o.
Da, am spus că avem o zi rea.
Și, da, am avut și zile mai bune
si sunt sigur că vom mai avea câteva sute de zile mai aiurea ca asta
- dacă vom rămâne împreună. - Și ce-i cu asta?
- Johnny. - Dă-mi mâna.
- Ce? - Încerc să fac ceva.
- Ce faci? - Doar ceva mic.
- Sufleurile sunt gata. - Nu, timer-ul nu s-a oprit.
Nu, nu. O simt. Simt eu. Uite.
- Arată minunat. - Mulțumesc.
De fapt e singurul lucru pe care îl mai fac cum trebuie.
- Ai un excelent simț al timpului. - Mulțumesc.
Vino încoace.
Nu te scuza.
Are darul ăsta de a mă calma.
- Un atu uriaș. - Da.
Dar mai e toată chestia asta cu Lionel.
Mă îngrijorează și mă întreb dacă aș fi o mamă bună pentru el.
Nu te îngrijora. Nu e genetic.
Totuși au trecut prin atât de multe
cu mama lui Lionel, cum ar fi toată nebunia și divorțul când el era atât de mic.
Nu știu, încă nici măcar nu ne-am apropiat cu discuțiile până aici.
Totuși, doar faptul că te întrebi toate astea... Doamne!
Vreau să spun că, de fapt, nu-l cunoști pe niciunul din tipii ăștia așa de bine.
Cine știe dacă Jason chiar vrea să aibă copii?
Categoric.
Patru copii.
Și pe primul vreau să-l cheme Charlie, ca pe tata
iar numele se potrivește indiferent dacă e fată sau băiat.
Apoi vreau să proiectez o casă uriașă în stilul Craftsman pentru toți.
Expoziția e aici.
Nu, nu, nu. Nu mă lăsa să intru în muzeu. Sunt prea multe lucruri fragile.
Nu-ți fă griji. Sunt asigurate.
Ascultă.
Îmi cer scuze că mi-am pierdut cumpătul cu tine ieri.
Și așa nu erai în apele tale.
Pot fi un adevărat idiot și urăsc asta la mine.
O altă moștenire de familie.
Cumpără bijuterii. E foarte simplu. El e alesul.
- Avea remușcări, Mae. - Este o calitate fermecătoare.
Nu, știa că ar fi trebuit să-i pară rău. Doamne, Milly.
Plăcintele astea argentiniene sunt uimitoare.
- Ar fi perfecte pentru petrecerea mamei. - Petrecerea mea.
- Mamă, ce spui de astea pentru petrecere? - Pantofi, te rog.
De ce faceți atâta caz de evenimentul ăsta oribil?
De ce sărbătorim decăderea mea în uitare?
Haide, mamă. Nu e așa de rău. Revino-ți!
Vreau să spun că este o piatră de hotar și fac un bilanț al vieții mele
și încerc să găsesc puțină liniște și pace la vârsta mea înaintată,
așa că, Milly, vrei te rog să-l aduci pe Jason la petrecere?
Aș fi absolut încântată să-l cunosc. Asta e tot ce cer.
Înțeleg, dar nu eu aleg pe cine aduc?
- Cred că da. - Mulțumesc.
În regulă.
Bine.
Dumnezeule.
Mamă, Eli spune că asta e ceea ce spun exact înainte să...
Serios? Și eu.
A fost nostim noaptea trecută,
nu am mai făcut sex de așa multă vreme, la a treia partidă
am pornit alarmele mașinilor din vecini
și câinii lătrau...
Trei? Asta e normal?
Te rog. Toată lumea știe că dețin recordul în familie.
De ce ești așa tăcută?
Pentru că umblă cu doi tipi, mamă.
- Încetează. - Ce?
Un moment.
O faci cu amândoi?
Nu. Categoric nu.
Scumpo, m-am gândit la situația ta cu Jason.
Mamă, n-am căutat așa ceva. Mi s-a întâmplat.
Așa că, mișcă!
Nu. Ți s-a întâmplat.
Lucrurile au scăpat așa mult de sub control încât mi-am ars primul meu guguluf.
L-a văzut careva pe G. I. Joe al meu?
Crede-mă, nu e aici.
L-am lăsat pe pat.
... ți s-a întâmplat.
Mă faci să te urăsc și nu mai vreau să te văd vreodată.
Cu Johnny ăla...
La mulți ani, mamă.
- La mulți ani, mamă. - La mulți ani.
Tortul tău preferat cu cremă de zahăr ars. Noi l-am făcut.
- Adică, unii dintre noi l-au făcut. - Noi am ajutat, da?
- E într-adevăr delicios. Am gustat puțin. - Foarte bine.
- Pune-ți o dorință, pune-ți o dorință. - Pune-ți o dorință, mamă.
- Haide, pune-ți o dorință. - Pune-ți o dorință, pune-ți o dorință.
- La mulți ani. - Te iubim, mamă.
Vreau să țin un toast.
Pentru incredibila, unica Daphne Wilder
lidera curajoasă a femeilor Wilder, cărora sper să le spun într-o zi "familie".
Ai creat o familie minunată
și sper ca, atunci când ai mei vor poposi în oraș,
Milly să-i farmece la fel de mult cum m-a fermecat pe mine.
Noroc.
- Noroc. - Noroc.
Mulțumesc foarte mult.
Mulțumesc, mulțumesc.
- Ce-a fost asta exact? - Știai că va face asta?
A făcut o cerere în căsătorie? Pentru că eu cred că tocmai a făcut-o.
Cred că asta a făcut. Întrebarea e cui a făcut-o?
Maggie, nu mai fi o acritură. Ce credeți, fetelor?
- Pare cult. - E înalt.
- Nu vă place de el deloc. - Nu le băga în seamă pe surorile tale.
Pentru Dumnezeu, iubito, nu le băga în seamă.
Uite la ce mă gândeam.
Mă gândeam că părinții lui sunt din Connecticut.
Sunt un pic conservatori.
astfel, poate ar trebui să îmbraci fusta ta plisată.
- Doar atât? - Oprește-te.
E doar un gest menit să-i facă să se simtă mai confortabil.
Mamă, înțeleg că e un simplu gest, dar totul evoluează prea rapid.
- Tocmai a spus toate astea... - Milly, nu te împotrivi.
Așa e normal să se întâmple.
Doar că nu ești obișnuită să te simți dorită și adorată.
Urăsc fustele plisate.
N-ar fi momentul în care să începem să cântăm?
- Minunată idee. Haide Mils. - Da, da.
L-am cunoscut într-o duminică
Vocea mea
Iar luni îi simțeam lipsa
Nu e rău. Ce te supără, mamă?
Și l-am întâlnit miercuri
și i-am spus la revedere, iubitule.
- Drăguț. - Da.
Milly, vrei să fii tu soprana?
Știi, până aici. Până aici.
Nu, nu. Ți-ai ieșit din minți.
Ce-am mai făcut de data asta?
Îmi forțezi mâna. Jason e aici. Mă obligi să...
Deci, Jason, pot să-ți mai aduc unul din ăsta?
Voi avea nevoie de el?
Cu siguranță. Abia au început.
Cine vrea înghețată de levănțică?
- Nu, nu, nu. - Nu, nu, nu.
Nu vei pleca. Ți-ai piedut controlul. Mily are dreptate.
- Nu știu cum poate suporta asta. - E nu pot. Nu pot să mai suport.
Scuzați-mă pentru o clipă. Credeam că e ziua mea de naștere.
Aniversarea mea importantă și specială.
Da, mamă. E aniversarea ta importantă și specială.
Ar trebui să-ți reamintească
- ești prea în vârstă... - În vârstă?
Nu foarte în vârstă, dar prea în vârstă ca să-i faci una ca asta lui Milly.
O forțezi cum ai forțat-o să intre la cercetași.
Mulțumesc foarte mult. Nu mai am zece ani.
- Trebuie să încetezi. - Da.
Trebuie să te schimbi la un moment dat.
Bine. Vreau doar să întelegeți ceva legat de maternitate.
Mamă.
- Bine? - Da, bine.
Vreau să spun că e cea mai imposibilă iubire.
Voi îmi spuneți când se termină. Voi îmi spuneți când trebuie să înceteze.
Tot ce știu e perfect ca să vă învăț să mergeți și să vorbiți
apoi creșteți și o luați în direcția greșită.
Ar trebui doar să stau, să vă fac cu mâna și să spun:
"Succes copii. Sunt mama. Aici sunt. " Nu pot să fac asta.
Ce-ar trebui să fac?
Și ar trebui să mă întind la sfârșitul zilei și să-mi spun
"Sunt mature, pe cont propriu, iar ea spune că o duce bine. "
Asta nu se va întâmpla.
Încetează. La naiba.
Mă înnebunești și n-o să te schimbi vreodată
pentru că nici nu îți dai seama când o faci.
Ei, bine, voi înceta chiar acum.
Mă spăl pe mâini de problemele tale emoționale.
De acum începând sunt doar un vizitator cu acces limitat.
Doamne, nici nu mai pot vorbi.
Mamă.
- Doamne. . - Super.
Ea și-a pierdut vocea și suntem la trei zile distanță de gripa ungurească.
Ultima dată când a fost la mine în casă
Derek și cu mine am fost două luni la terapie. Nu pot s-o fac.
Nu, nu. Știu că ar fi rândul meu, dar nu poți...
Nu putem sta amândouă în aceeași cameră în acest moment.
Jucăm Rock, Paper, Scissor.
Rock, Paper... Bine, bine, bine.
Iau eu asta.
Știm că ești pe cale să te îmbolnăvești așa că noi trei tocmai
jucam Rock, Paper, Scissor să alegem la cine vei sta.
Pentru că fiecare din noi își dorește să stai la ea.
Ne luptăm pentru tine.
- Să începem. - Bine.
Ai câștigat, Mils. E minunat.
Distracție plăcută.
Pentru ce?
Pentru că sunt aici cu tine. De regulă femeile îl preferă pe el.
Facem o plimbare?
Da, haide.
Ce?
El unde e acum?
"Nu trebuie să ai grijă de mine. "
"Ieși și distrează-te cu Jason. "
Nu, nu. De ce?
"Pentru că așa am spus eu. "
Nu. Nu plec.
Câinii se simt dezorientați când sunt debarcați, așa se spune.
Și tu ești drăguță.
Nu.
- Da. - Nu, te rog.
"Ăsta e un bărbat care știe să fie bărbat. "
Așa-i.
"Este chec de curcan în frigider. "
"Cum e un orgasm? "
Uluitor?
Nu știu. Uluitor și...
Ca și cum...
Ca și cum ți-ai pierde complet controlul.
Ca și cum...
"Nu, nu mi-ar place așa ceva. "
Ba ți-ar place. Mamă, nu. Nu e ca atunci când ai fi beat.
Te satisface și...
Ca și cum te-ai detașa de corpul tău
dar ești acolo, iar degetele de la picioare ți se contractă...
Știu că nu sună prea încântător dar, Doamne, e atât de încântător, mamă.
Și poți să râzi sau să plângi, dar plângi de fericire.
Adică, eu am plâns cândva. E ca și cum...
Știi, ca...
Dumnezeule, nu-mi vine să cred că tocmai ți-am spus toate astea.
Nu explic cum trebuie.
N-ai avut unul niciodată cu tata?
"A spus că nu are la dispoziție toată ziua, iar nopțile lucra. "
Mamă.
"Nu le spune surorilor tale ce te-am întrebat. "
Alo?
Nu, îmi pare rău. Nu poate veni la telefon.
Vreți să-i lăsați un mesaj?
Sunați în legătură cu anunțul dat la matrimoniale?
Sigur aveți numărul bun?
Da, Daphne Wilder.
Bine. La revedere.
Doar un cadou întârziat de ziua ta.
Îți place?
Mie mi-a adus noroc, așa că mă gândeam că poate îți va aduce și ție.
Îți place, mamă?
Mamă? Știu.
Știu totul despre anunțul tău.
Și cred că e minunat.
E un gest clar de curaj din partea ta
care îmi demonstrează în cele din urmă faptul că ne-ai auzit la aniversarea ta.
Încerci să-ți trăiești propria ta viață.
Și vreau să-ți spun, mamă,
că nu ai nevoie de matrimoniale să găsești iubirea, fiindcă poate fi așa...
Îngrozitor.
Unchiul lui Jason vine în oraș săptămâna viitoare, cu părinții lui
și moare de curiozitate să te cunoască.
Jason spune că este cel mai fantastic tip din lume
și nici măcar nu i-am spus despre...
Bine, bine, în regulă. Bine.
De ce nu te-ai măritat?
Nu am știut ce înseamnă războiul până atunci
Dacă ar trebui s-o iau de la capăt, m-aș mărita cu el.
Îmi amintesc că atunci când m-am înrolat...
Bună.
Aici stă Milly Wider?
Sunt Joe Dresden, tatăl lui Johnny.
Sunteți mama lui Milly?
El e Lionel, fiul lui Johnny.
"Daphne. "
"Nu pot vorbi. " Asta e discutabil.
Semnezi? Te semnezi?
"Lariingită. "
Laringită. Asta trebuie să fie ortografierea alternativă.
Știu că Johnny avea întâlnire cu Milly seara asta și speram să dau de el.
Nu-l pot prinde la telefon.
Mi-am rătăcit în mod stupid cheile și nu pot intra în casă.
Sunt frumoase.
Trei fete. Și toate ale tale.
Sigur nu ți-a fost ușor.
Da, da, știu, dar tot trebuie să fi fost greu.
"Sunt lucruri și mai dificile. "
Da, cum ar fi să ți se facă un compliment.
Ceea ce ar putea fi bun pentru gâtul ăla
sunt câteva picături de coniac.
Să facem o plimbare?
Ne-am putea înțelege.
Nu-i așa?
- Ești drăguț. - Nu, nu sunt.
Ba da, ești un scump.
La ce te gândești acum?
La ce plăcut e. Și tu ești drăguță.
Pe lângă asta, ești atât de frumoasă.
Mi-ar plăcea să mă săruți acum dacă nu te superi.
Femeile îl preferă de regulă.
- Unde e el acum? - Cine?
- Băiatul cu care ești logodită. - E mort.
A fost omorât în luptă.
Ați fost logodiți mult timp?
Opt ani. Am crescut împreună.
-De ce nu v-ați căsătorit? - Atunci nu știam cum e războiul.
Dacă aș lua-o de la capăt, m-aș mărita cu el.
Când m-am înrolat îmi aduc aminte că aveam ideea asta prostească
cum că ar putea să vină la spitalul unde eram eu.
Acum avem sosul de tomate. Am scos cam două treimi din el,
deoarece dacă e vreo greșeală
pe care bucătarii americani o fac când gătesc paste,
ar fi aceea că tind să pună prea mult sos.
Ei pun prea multe lucruri.
În Italia, principalul este fideaua
și restul este de umplutură, ca la salate.
Acum am băgat-o la cuptor. O las să înceapă să...
Bună.
- Bună. - Bună.
Bună.
Ne-am făcut griji pentru voi.
- Mă bucur să te revăd, Milly. - Și eu.
E o noapte minunată, nu-i așa?
- E una de povești. - Da.
Și ea are un 'gin.
Lionel.
Grants,
noi vă garantăm sănătate, noi vă garantăm fericire,
noi vă garantăm pe cineva să vă ude florile.
Noroc.
- Bineînțeles. - Noroc.
Reggie e cel ce toastează.
- El e adevăratul vorbitor în familie. - Văd.
Poate cineva să îmi aducă alt bourbon și apă cu gheață?
Nu, nu poți să comanzi bourbon...
Par să se înțeleagă bine.
Categoric. Da.
- Minunat. Nu pot să cred. - După care vreau să încerci
- mușchiul de vită, dacă tot ești aici. - Da.
Știi, bivolul a fost o specie pe cale de dispariție până acum doi ani
și acum îi mâncăm.
Nu-i așa că-i minunat, mamă?
... și te uiți pe câmp
și vezi cirezi de bivol comercial.
Și mai vezi turme de...
M-am simțit minunat. Spune-le părinților tăi noapte bună.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Spune-mi că nu te vezi cu tipul ăla.
Da, dar nu...
De fapt, "da" e tot ce vroiam să știu.
Nu, dar partea cu "dar" e foarte importantă.
Dar ce? Nu el.
De ce?
Fiindcă arată ca un tip pe care mama ta l-ar iubi.
Johnny, așteaptă.
E foarte dificil pentru mine și n-am fost niciodată aici.
Nu știu cum să mă descurc.
- Sărăcuța. - Nu vorbi așa cu mine.
Îmi cer scuze. La ce mă gândeam?
Ești implicată în relația asta până la punctul în care îi întâlnești familia
și ar trebui să fiu atent cum îți vorbesc?
Te culci cu el?
Nu aș spune-o așa.
Atunci cum ai spune-o?
O să renunți să te mai întâlnești cu el?
- Pauza aia spune totul. - Ba nu.
Nu-i adevărat.
Cine ești? Nu pot nici să te privesc.
Doamne.
Trenul are întârziere.
- Trenul are întârziere. - O să verific sufleul.
Nu.
Jason a întâlnit o fată minunată.
E așa drăguță. Are cel mai frumos suflet.
Dar tot nu-mi vine să cred că a găsit-o pe internet.
Nu mai e ca pe vremea noastră.
Asta îmi amintește oarecum
de oamenii care își scriu numărul de telefon pe pereții băilor.
- Dragă, cred că ar trebui... - Te întâlnești cu altcineva?
Poftim?
Am auzit-o pe mama ta vorbind la telefon
despre cum te întâlnești cu o fată pe care ai cunoscut-o pe internet.
Nu e ceea ce crezi.
Sunt surprinsă și nici nu știu dacă am dreptul să fiu
pentru că, să fiu sinceră, simt că trebuie să-ți spun
că și eu mă înâlnesc cu altcineva.
E bine, în primul rând, ca să fiu sincer, nu trebuia să fii atât de sinceră.
Nu mă văd cu nimeni în afară de tine.
Dar dacă tot suntem sinceri, asta era ceva ce urma să îți spun mai târziu.
Ce?
Reclama mamei mele?
Doamne.
Păreai ca ea acolo.
Doamne. Doamne.
Ce contează cum ne-am cunoscut?
Tu și mama ați complotat
și acum știu de ce m-a împins către tine.
Deoarece vota pentru tine. Ea te-a găsit.
Da, și asta nu ne ia nimic nouă.
Ceea ce contează e că ne-am întâlnit și cât de bine e pentru noi.
Și adevărul...
Adevărul? Unde e adevărul?
Pentru că ai trăit o minciună și eu te-am mințit, Jason.
Și asta nu schimbă nimic.
Cum să nu schimbe totul?
Fiindcă ești aici. Cred că deja ai făcut alegerea.
Dar dacă ajută, o spun.
Nu te mai vedea cu el. Apoi noi ne vom putea apropia.
Îndeajuns de aproape să ne petrecem restul vieții împreună.
Știam că te voi avea din prima zi.
Cum ai fi putut să știi așa ceva?
Pentru că erai așa de agitată,
râdeai ca o hienă în rochia ta frumoasă.
Chiar așa?
O să-ți spun un singur lucru.
Tu nu mă aveai din clipa în care ne-am cunoscut
fiindcă nu eram sigură că îmi place faptul că
angajații te vorbeau pe la spate la masă, la desert.
Și scuză-mă, dar e adevărat că
nu mi-a plăcut nimic din ce ai comandat pentru mine
la prima întâlnire în afară de calmar.
Și da, era frumos să nu te gândești la schimbare,
dar cine vrea pe cineva care nu gândește?
Uite, uneori râzi când eu plâng și spui "huh?" când vorbesc foarte clar.
Și niciodată în viața mea nu am ars un sufleu de ciocolată până acum.
Trebuia să îți spun că nu mă simt în largul meu lângă tine.
Și aș fi spus asta de mult dacă nu era mama mea.
Fiindcă cine vrea pe cineva care râde ca o hienă
într-o rochie cu buline pe care mama m-a obligat să o cumpăr?
Îmi place rochia aia.
Scoate-o pe ea în oraș.
Hei.
- Stuart, este o urgență. - Să aștept?
- Hai să reprogramăm. - Dar sunt sinucigaș.
Asta mă face să mă simt ca atunci când eram ultimul ales la fotbal...
Exact, și asta e tocmai cu ce vom începe săptămâna viitoare.
Maggie, mi-ai promis că, după Willie Matthews,
nu mă vei mai minți niciodată.
Oprește-te.
Îmi pare rău. Mama m-a pus să-i promit că nu spun nimic
- sau se va enerva. - Mama?
Mama te-a pus să promiți? Unde ți-e conduita morală?
Doar...
- Mă simt respins. - Bine.
Și îmi aduc aminte de tabăra de vară
unde Jimmy Feldon și Eric Fishman m-au dat afară din patul meu.
Înțeleg, Stuart.
Revino azi și vom face o ședință de două ore de la 3.
Ascultă, ai dreptate.
Nu m-am comportat bine și înțeleg că te simți trădată.
Dar sincer, o parte din ura asta nu e îndreptată spre cine nu trebuie?
Nu, Maggie. E îndreptată unde trebuie.
Și e destulă, așa că fii fără grijă și mama o sa aibă partea ei.
- Bine... - Maggie.
Stuart, îți cer să-ți faci putere să pleci.
Ar putea fi o zi uriașă pentru tine, Stuart.
Asta mă face să mă simt ca la 13 ani când nimeni n-a venit la bar mitzvah.
De ce n-au venit? Nu înțeleg.
Stuart, ai o problemă cu zahărul din sânge.
Mănâncă ceva și o să te simți bine.
Dragă, știu că e dureros.
Aveți ceva de mâncare aici?
Al treilea raft pe dreapta.
Dragă, în loc să o acuzi pe mama,
ar trebui să te gândești la faptul că amândoi tipii s-au complăcut.
Mă gândesc. Fiincă tocmai i-am spus lui Jason că...
Tipii...
Tipii?
A fost un plural, nu-i așa?
Mă simt ca și când nu aș ști despre ce vorbiți
și mă face să mă simt lăsat de o parte
și mă face să vreau să sar pe fereastră.
Stuart. De zece ani sora mea a stat aici
și mi-a spus că ești gata să te sinucizi.
Ei bine?
Vrei să spui că a vorbit despre mine?
Doamne.
Mamă? Ești acolo? Răspunde, mamă.
Alo?
Ați sunat la Daphne... Ați sunat la Daphne...
Ați sunat la Daphne Wilder.
Lăsați un mesaj după semnalul sonor.
Doamne. Mulțumesc, Dumnezeule.
Mamă.
Da.
Da?
Da!
- Doamne. - Da, da!
Doamne!
Da. Da.
Da!
Bine, deci brioșele sunt aici?
Sunt acolo.
Și cele cu nuci sunt tot aici?
Sunt tot acolo.
Am avut probleme cu înghețarea,
dar știu cât de mult îți place crema de unt.
Mama, ți-am spus la telefon că am nevoie de distanță.
Bine. Dar e o nouă rețetă.
Mandarine în loc de portocale. Pentru o masă curată?
De ce nu înțelegi? Nu vreau să te văd.
Milly, dacă sunt vinovată de ceva, e pentru că te-am iubit prea mult.
Ține.
Milly? Era vorba de tine. Eu...
Milly?
Nu așa ar trebui să fie.
Bine ai venit în viață.
Da, dar cum pot eu să fiu fericită dacă ea nu e?
Sunt Milly. Lăsați un mesaj.
Milly? E mama ta. Daphne Wilder.
Răspunde te rog.
Au trecut patru zile.
Bine.
Ce mă fac? Ce mă fac?
Ce te... nimic.
Nu faci nimic.
Sunt Milly. Lăsați un mesaj.
Bună, Milly. Sunt mama ta.
Sper că mai ai o imagine mentală cu mine.
Avem aceleași mâini și urechi
și iubim ceramica Bauer.
Știu că mi-ai spus să nu te sun
și respect asta.
Credeam doar că ai vrea să știi
că am găsit rețeta bunicii pentru prăjitura ta favorită.
Cea de la a treia aniversare a mea.
Cea de la a treia aniversare a ta.
Știi ceva, Milly? Ai avut dreptate în legătură cu Johnny.
Evident, el are mai mult caracter.
Adică, e un tip de treabă.
Și ar trebui să știi că el n-a văzut niciodata reclama aia,
și, de fapt, ne-am întâlnit din întâmplare.
A fost doar un spectator nevinovat.
Știu că spun prea multe. Mi-am învățat lecția.
Bine.
Fiindcă, Milly, e viața ta.
Da, așa e. Chiar așa e.
Sunt Milly. Lăsați un mesaj.
Știu că ești acolo și nu mă supăr că ai ales să nu răspunzi.
Dar, Milly, dacă mai ești în vreun fel atrasă de Johnny,
atunci te rog nu lăsa mândria sau diferențele noastre
să intervină între tine și ceea ce îți dorești să obții
pentru că altfel o să ajungi ca un personaj patetic
dintr-o piesă de-a lui Tennessee Williams.
Crede-mă că știu despre ce vorbesc.
Bine.
Milly...
Milly?
N-am vrut să te rănesc, scumpo.
Și promit că niciodată nu mă voi mai amesteca.
Am fost, doar am fost, adică...
Cred că ceea ce vreau să spun e că
vroiam doar să te protejez să nu devii ca mine.
Fetița mea scumpă.
Mamă?
Bună, dragă.
Mi-e dor de tine.
Și mie mi-e dor de tine.
Solo pe coarda a patra.
Alternați linia de bas.
Prea târziu pentru înscrierea de primăvară.
Am mai fost aici înainte.
Am venit într-o marți când era închis și vroiam doar...
Știi, nu pot să te aud. Îmi pare rău.
Te rog.
Mi-e dor de tine.
Mi-e dor de noi
și nu mă mai văd cu nimeni.
Asta nu schimbă nimic, Milly.
Da, dar Johnny, îmi pare rău. Îmi pare nespus de rău
și aș vrea să pot să găsesc un cuvânt care să nu sune a clișeu, dar...
A fost o aberație. Nu așa sunt eu,
și știu că nu putem să o luăm de la capăt, dar poate...
Poate putem încerca din nou.
Trebuie să mă întorc acolo.
Bine, conduci un autobuz. Șapte sute cincizeci de persoane se urcă.
Două coboară.
Treizeci de mii șaptezeci și unu se urcă.
Patru sute cinci coboară.
O mie urcă și nouă sute nouăzeci și nouă coboară.
Coboară.
Ce culoare au ochii șoferului?
Nu știu.
Am spus că tu conduci autobuzul. Înțelegi, prostuțo?
Prostuțo.
Prostuță.
Ai spus asta, Lionel. E bine. E foarte bine.
- A spus-o. - E așa de bine.
Vrei să o mai auzi odată?
Ei bine, nu știu.
De fapt, credeam că ți-a ieșit asa bine data trecută așa că...
- Nu-i așa? - Doar o dată. Te rog?
Bine.
Bine, conduci un autobuz.
- Cinci persoane coboară. Șase se urcă. - Chiar așa?
Șapte sute șaptezeci și cinci de mii se urcă.
Șapte sute treizeci și cinci de milioane unu...
- Nu. - Salutare.
Știți, am uitat câteva lucruri la piață.
O să... Mă întorc imediat.
Tată, tată, trebuie să auzi replica asta.
Da, da. Chiar... chiar trebuie să fii atent la asta.
Se pare că trebuie, Johnny.
- Bine, acum. - Ce e?
- Conduci un autobuz. - Da.
Un miliard de milioane de catralioane se urcă.
Nu pot să cred că ești aici. Ești de-a dreptul nebună.
Două sute de miliarde de milioane coboară.
Ei bine, eu... E o surpriză pentru tine?
Daphne, nu ești atentă.
Dragă, nu, jur, sunt atentă.
Bine. Tată și Daphne. Conduceți un autobuz.
Cinci sute de catrilioane se urcă.
- Dar zero... - Lionel, uite.
- O lumină. - Unde?
- Acolo. - Nu o văd.
- Acolo. Uită-te mai atent. - Unde? Arată-mi.
- Nu o văd. - Sus, sus. Uită-te mai atent.
Am vrut să vorbesc cu tine în ultimele zile dar n-am avut tupeul.
Asta mi se pare greu de crezut.
Johnny, ai prea multă mândrie.
Prefer să numesc asta bun simț.
E mândrie și e o calitate pe care amândoi o împărtășim.
E una admirabilă până când devine un zid.
"Ei bine, da, sunt singur,
"dar cel puțin am furia mea îndreptățită să îmi țină companie noaptea. "
Haide, asta nu e viață și o știi.
Și hai să recunoaștem. Dacă nu eram eu,
evident că Milly nu te-ar fi trădat de la bun început.
Așa că ce faci, Johnny? Ce faci?
De ce să mai pierzi încă un minut din viața ta?
Și am dreptate.
Am mare dreptate.
La naiba.
Pentru odată, are dreptate.
Doamne, nimeni nu ascultă.
Dacă era Milly aici, ea mi-ar fi înțeles gluma.
Conduci un autobuz. Zece oameni urcă. Zece coboară.
Treizeci de mii urcă. Treizeci de mii coboară. Un milion urcă...
Vedeți, asta e distracția cu pasta de ton,
fiindcă e delicioasă și ușoară,
fiindcă atunci când gătești pentru unul,
e foarte important să te gândești la rezultatul final. Știți?
Și dacă vrei să o faci pentru doi?
E puțin mai complicat, dar poate fi făcută.
Văd că unii din voi au luat-o înainte
și deja au adăugat morcovi și condimente.
Și nu uitați că unora le place mărarul.
Chiar înainte să te întâlnesc am avut un instinct pentru tine.
Și odată ce am văzut că ești o femeie cu lipici,
Am vrut să fiu forța din jurul tău.
Personal, îmi place mărarul. Cred că nu e folosit îndeajuns
și e foarte subestimat, așa cum e și maioneza
și îmi mai place și uleiul de măsline pentru ton.
Îmi place că atunci când respir miroși a aluat de prăjitură.
Și îmi place că ai felul ăsta nebunesc
de a vorbi în cercuri care au logică.
Da?
Fiindcă uneori simt că nimeni nu mă înțelege în afară de...
Mine.
Eu te înțeleg.
E minunat. Dar știi, vezica mea e pe cale să explodeze.
Poți să reziști un minut?
Îmi pare rău. Unde eram?
La pasta de ton și
sandvisurile cu ton, ton...
Iubesc ochii tăi.
O iubesc chiar și
pe mama ta.
- Trebuie să începem. - Da, da, da.
- Unde e? - Trebuia să înceapă acum 20 de minute.
- Nu îi stă în fire. - Ceremonia trebuie să înceapă curând.
Totuși, nu știu unde e.
Doamne.
Sunt îngrijorată. Sper că e bine.
- Sun-o. - Bine. O sun.
E propria nuntă.
Nu.
Bună, dragă.
Bună mamă. Unde ești?
Dragă, trebuie să vorbim mai târziu, bine? Mil...
Doamne. Cred că face sex cu Joe chiar acum.
- Minunat. - Super.
Ar vrea să le explicăm invitaților sau doar preotului?
E o femeie pe placul meu.
Gata, mamă? O să te mai lăsăm cinci minute.
Zece. Zece.
Mamă. Haide.
Deschide șampania, drăguță. Care e graba?
Pentru că așa am zis eu.
Mamă, nu îmi închide telefonul.
Ai suflet
Toată lumea știe
Că totul e bine
Când te trezești dimineața devreme
Și te simți trist, ca mulți dintre noi
Fredonează puțin Fă viața țelul tău
Cu siguranță ceva va veni și va spune că totul e bine
Totul e bine
- Totul e bine - Totul e bine
Totul e bine
Distrează-te
Pentru că totul e bine Totul e bine
- Suntem căsătoriți sau cum? - Bine.
Traducerea și adaptarea: iDVD TEAM