Carnival Row - 1x01
MNOGO VEKOVA JE ZEMLJA VILA BILA MESTO MITOVA I LEGENDI,
SVE DOK NISU DOŠLI LJUDI DA RATUJU ZA NJENA BOGATSTVA.
PRE SEDAM GODINA, OVAJ VELIKI RAT SE ZAVRŠIO POVLAČENJEM REPUBLIKE BURGUE,
OSTAVLJAJUĆI VILE U ČELIČNOJ ŠACI NJIHOVIH NEPRIJATELJA, PAKTA.
SAD JE ZEMLJA VILA PAKAO IZ KOJEG SAMO ŽELE POBEĆI.
Trčite! Trčite!
ANOUN - TERITORIJA OKUPIRANA OD PAKTA TIRNANOC
Brže!
Hajde, trčite!
Ustrelite je, budale! Sada!
Hej, već sam ti rekao. Dobićeš svoj deo kad ja dobijem svoj.
Sad odleti. -Ne. Ovaj put idem s vama.
Hoćeš vraga. Trebamo te ovde. Ti si nam zadnja grabljivica.
Završila sam s tim. Nađite drugu vilu da vam prikuplja putnike.
Idem u Burgue. -Znaš kakav je dogovor. Osim ako ne možeš platiti,
bolje da odneseš svoje mršavo dupe na obalu.
S dužnim poštovanjem, kapetane, ne odlazim.
Odjebi s mog broda pre nego što te izbacim. -Pokušajte.
Došla sam s te litice na koju se vaši ljudi ne usuđuju ni popeti,
a rešavala sam situacije teže od onih s kojim se vi sad suočavate.
To je obalna baterija!
Zajebi to. Zatvorite je. Idemo odavde ljudi.
Hajde!
Hvala.
Oprostite.
Oprostite, gospođice.
Želim vam se zahvalim. Za ono što ste učinili.
Ljudi kažu da ste vi organizovali putovanje.
Molim vas da mi ne zahvaljujete. Ipak morate platiti.
Ili raditi da bi platili putovanje do Burgue. Nisam ništa posebno učinila.
Za nas je to sve. Dali ste nam mogućnost za bolji život.
Nadam se.
Je li to vojnik iz Burquea?
Da. Upoznala sam ga u ratu. -Vas dvoje ste bili...
Nije to ništa da bi se sramila.
Jednom sam imala spoj sa strelcem iz Burquea.
Uglavnom iz znatiželje, ali je bio prilično zgodan.
Za mene je bio malo više od toga. -Zbog toga ideš u Burgue?
Da budeš s njim?
Ne. Umro je.
U zadnjem napredovanju Pakta.
Žao mi je.
Hej! Upomoć!
Zašto se toliko žuriš, dušo? Dođi do mene.
Vidiš, ne možeš prodavati ovo smeće od Spodoba van Rowa. Ne bez dozvole.
Slučajno, danas imaš sreće, jer ti mi možemo prodati jednu.
Trebam razgovarati s ocem. -Nije ovde, zar ne?
Nekad je bio vrhunski doktor u svojoj zemlji.
Stvarno? A sada prodaje to sranje.
U redu, hajde dolazi. Odnesi ovo sranje.
Ovde više ne možeš držati svoju tezgu...
Hoćeš to podignuti? -Šta si rekao?
Thatch, ne, nemoj. Thatch. -Ne, u redu je.
Jer mi se čini da ti treba lekcija iz građanskog vaspitanja.
Ne preporučujem ti da to uradiš. -Ili šta?
Možda želiš promeniti pantalone.
Ne, ostani dole. Prestani! Oprostite, inspektore. Tek je došao.
Jesi li sišao s uma? Znaš li ko je on? -Hvala inspektore.
Kako ti je otac? -Dobro. Kako to da ste jutros u Rowu?
Slučaj.
Sinoć se probudila. -Je li pri sebni. Govori?
Da. Zahvaljujući Titaniji.
Magrite, draga, ovo je inspektor Philostrate. -Možete me zvati Philo.
Vi ste policajac? -Da. Zadužen sam da pronađem odgovornu osobu za napade.
Unseelie Jack. -Da, tako ga zovu.
Hoćete reći da ga mi Spodobe tako zovemo.
Jack ne bi nikad napao nekog vaše vrste.
Možeš razgovarati s njim, Mags. On je jedan od dobrih.
Razgovarao sam s drugima.
Barem s onima koji mogu govoriti. Bojim se da nisam puno saznao.
Nadam se da mi možete reći više. Pomozite da tog čoveka,
ako ga tako možemo nazvati, privedem pravdi.
Mogu li dobiti čaj? -Naravno.
Iz Anouna ste. I ja sam proveo neko vreme u planinama Tirnanesea
za vreme rata. Bio sam raspoređen u Mimaseriju.
Jedno od najlepših mesta koje sam ikad video.
S nekim od najhrabrijih ljudi koje sam ikad upoznao.
Ponekad mi se čini da sam tamo ostavio svoje srce.
I ja.
Mrzim što tražim da to ponovo proživite. Znam da je bolno.
Ali taj čovek je još slobodan i lovi nevine Vile.
Napada svake tri sedmice. Prošlo je tri sedmice od napada na vas.
Ponoviće to. Moramo ga zaustaviti. Trebam vašu pomoć.
Molim vas.
Čula sam ga pre nego što sam ga videla.
Nazvao me vilinskom kurvom.
Rekao je da oseća miris na meni. Miris tame.
Sećate li se kako je izgledao? -Obrijana glava,
osim kose po licu sa strane. -Zulufi.
Imao je tetovažu na podlaktici. -Kakvu?
Zmija, čini mi se.
Još nešto? Čak i najmanji detalj može dovesti do njegovog hapšenja.
Nosio je uniformu.
Uniformu? Kakvu vrstu uniforme? Policijska?
Vojnu? Znate li? -Nisam ovde dugo.
Ne.
Naravno.
Hvala. Bili ste od velike pomoći, vrlo hrabri.
Vidi se da ste iz planina.
Gospodine Philo.
Vidi se da ste dobar čovek. Nadam se da ćete pronaći
ono što ste tamo izgubili.
Želim to i vama.
Pažljivo, Franny! Ne tako blizu. -Peter!
Čuo si dadilju. Odmah se vrati.
Pusti je nek priča, stara glupa koza.
U ime Martyra, gledaj! -Olupina broda!
Trčite nazad!
Zovite policiju. Brzo!
Spodobe preplavljuju naš grad.
BALEFIRE VEĆNICA REPUBLIKA BURGUE
Menjaju strukturu našeg društva. I to ne na bolje.
Donose poroke, promiskuitet, ovisnost o lixeru,
Poštovanje čudnih bogova. -Tako je. -Slažem se.
Naše ulice više nisu sigurne.
Cele četvrti su postale nepristupačne pristojnim građanima.
Ljudi se obraćaju Kancelaru za pomoć. Umesto toga, šta dobiju?
Većinu koja je srećna da ne radi ništa!
Izgleda da je dobri Proctor Longerbane
zaboravio zašta je vilinski svet
bio prisiljen da napusti njihovu zemlju. -Tako je. -Tako je.
Jer je stranka koju on vodi
izglasala da dozvoli da Tirnanoc padne u ruke Pakta!
Ne zaboravimo čija nas je stranka uvukla
u ovu nesretnu avanturu stvaranja imperije.
To je bio rat u kome smo mogli pobediti. Da! -Da!
To je bio rat u kome smo trebali pobediti!
Pogledajte kako izbegava aktuelnu temu. Građani Burgueua ne mogu
naći pošten posao jer Spodobe rade za crkavicu!
Ako Proctor Longerbane želi poslati vilinska stvorenja
tamo odakle su došli, pustimo da prikupi većinu glasova.
Donošenje zakona odgovornost je ovog prestižnog veća.
Moja dužnost je samo osigurati njihovo primjenjivanje.
Osim onog koji zabranjuje odnose s prostitutkama Vilama.
Kakva drskost! Klevetati čast moje porodice! -Klevetati? Kako?
Njegove uvrede ne znače ništa.
Prezime Breakspear je besprekorno.
Bez obzira na to, ne razumem kako možeš tolerisati takvu drskost
ako ti imaš većinu. -Da, ali jako malu.
Najmanji pogrešan korak me može koštati mesta Kancelara.
Jonah!
Dobro jutro, oče.
Zdravo, majko.
Besprekorno. Kako da ne.
Gde si bio?
Napolju s prijateljima.
Celu noć? -Tako izgleda.
Nadam se ne u Carnival Rowu? -Naravno da ne.
Ne, bila si prilično jasna u vezi granica mojih izlazaka.
Ti si sin Kancelara, Jonah.
Ne možeš dati motiv neprijateljima tvog oca da ga oklevetaju.
Ne brini, pre bih umro nego postao sramota mom voljenom ocu.
Tvoja budućnost me zabrinjava, Jonah. -Ne brini.
Moja budućnost je blistava koliko se može videti.
Građani Burguea! Vaš grad je pod opsadom!
Ali niste sami! Neka se čuje vaš glas!
OLUJA POTOPILA BROD S IZBEGLICAMA STOTINAK MRTVIH!
Onda, jesi li ga ulovio? -Tourmaline.
Prošle su tri sedmice od poslednje. Očekujem da noćas opet napadne, zar ne?
I meni je drago da te vidim. -Samo se pitam da li bi trebalo
završiti moje poslove pre zalaska sunca.
Već bih ga uhvatio da je više žrtava sarađivalo.
Da, pa tip koji se pojavi na vratima sa značkom
ne donosi utehu tamo odakle mi dolazimo. Šta je?
Priznajem da policajci nisu sveci, ali ni okrutni kao oni iz Pakta.
Da, ali prepustili ste nas njima, kao što ste nas sada Jacku.
Tako ljudi govore. -Dobro. Koliko je loše?
Trebam li se bojati nemira? -Ima napetosti.
Rasista naoružan čekićem nas napada gde stigne, a ne vidimo
da se jako brinete oko toga. -Tražiš nevolje?
Da, više nisi u Zemlji ovaca, jebeni konju.
Ovaj grad pripada nama. Bolje da to zapamtite!
U svakom slučaju, u vezi Jacka, mogu ti reći gde bih ga ja tražila.
Evo zbog čega si ovde. -Poslednja žrtva je rekla da ima zulufe.
Napredak. -Jesi li videla ovo? -Još jedan brodolom.
Dolazio je iz Anouna. -Je li bilo preživelih? -Kad ih je bilo?
Pronađena je na obali blizu Cape Tairna.
Baš ono što treba ovom prokletom gradu, još jednu vilu za hraniti.
Hej, probudi se. Ime?
Ime. -Vignette. Vignette Stonemoss.
Ne tvoje, glupačo, od broda koji je potonuo. -Čini mi se Oslobođenje.
Da, a gde si se ukrcala? -Blizu Anouna. Uz obalu.
Lukavi su ti krijumčari, Spodobe. Plove uz obalu dalje od topova Pakta, zar ne?
Ali nedovoljno lukavi da izbegnu iznenadne zimske bure.
Šta se dogodilo ostalima? -Svi mrtvi osim tebe, draga.
Nisu nas pustili da izađemo iz skladišta,
kad je brod počeo da se puni vodom.
Da su vas pustili da izađete i odletite na obalu,
ne biste im ništa vredeli, zar ne?
S kim si potpisala ugovor? -Ne znam.
Ali im dugujem dve godine rada za prevoz.
U redu. Stavite je u ćeliju i otkrijte kome je pripadao brod
i osiguraj da ode tamo gde pripada. -Evo. -Ovuda. hajde.
Ko zna ko je on. To je najbolja kuća u Crossingu.
Mora da je vrlo bogat. -Bez sumnje.
Poslao je svog advokata na aukciju i kupio je bez da ju je pogledao.
Kupio na neviđeno? Pa, mora da je zaista vrlo bogat.
Očekuješ nekog, draga sestro? -Ne.
Da? Mogu vam pomoći? -Tražim gospodina Ezru Spurnrosea.
U redu je, Afissa.
Ja sam Ezra Spurnrose.
Vi ste vlasnik jedrenjaka Oslobođenje?
O čemu se radi?
Izgubljen u moru. -Svakako, g. Spurnrose, jeste li bili svesni rizika?
Očito ne. Bojim se da sam u ovaj poduhvat,
uložio značajan deo moje porodične ušteđevine.
Bio sam kontaktiran radi kupovine i popravke
putničkog broda Oslobođenje u zamenu za deo profita
dovođenja ovih očajnih bednika na našu obalu. Što nije nezakonito.
Zar ne? -Ne. Ali bi trebalo biti, ako mene pitate.
Imamo više nego dovoljno ovih Spodoba ovde, hvala.
Sad, što se tiče raspolaganja ove vile,
obavezala se za cenu prevoza brodom za 50 forinti.
Možete prodati taj ugovor nekom drugom,
ili je možete zadržati kao sluškinju. Vaš izbor.
Lična sluškinja? Ezra, nisam imala nijednu otkako je umro naš jadni otac.
Pa, vreme je da popravimo ovu nepodnošljivu situaciju.
Hvala. I žao mi je. -Zbog čega draga? -Jer sam sumnjala
u tvoje tajanstvene preduzetničke inicijative.
Očito si vrlo sposoban u poslovima.
Kako se zoveš, devojko? -Vignette. -Pa, pođi sa mnom.
Hajde da te očistimo. Mislim da bi negde trebala biti
uniforma predhodne devojke.
Bićeš slobodna na labud-dan.
Molim te, tada rešavaj svoje lične stvari, a ne u toku nedelje. -Oprostite.
Predhodna devojka... Dodaj mleko.
Naša predhodna devojka je imala pravu povorku rodbine
koja se ovde odvijala. To je dovoljno.
U sve sate dana i noći. Bilo je užasno neugodno.
Ne brinite, gospođice. Ja nemam rodbine.
Još su svi u Tirnanocu? -Svi su mrtvi.
Pa, naravno, smatram užasnim što je Burgue napustio Tirnanoc
zverstvima Pakta. Primiti u kuću nesretnicu poput tebe
je najmanje što možemo učiniti. Trebaš očistiti nokte
pre nego što mi ponovno serviraš čaj. -Da, gospođice.
Ne iznenađuje me da ti stoji tako dobro.
Vi vile ste sve vitke i šupljih kostiju.
Ipak, ne verujem da ova pletenica... -Ne dirajte.
Oprostite gospođice. Molim da mi oprostite. Samo...
Nije mi puno toga ostalo. Moje pletenice su moj identitet.
Kako neobično.
Podsećaju me na nekoga koga sam izgubila.
Stvarno se nadam da nam nećeš praviti probleme.
Možeš ići.
Ovo je naš grad! Pripada građanima Burguea!
Dovoljno je pogledati u kakav su bezbožni pakao ove odvratne zveri
pretvorile njihove jebene zemlje, da bi shvatili šta je na kocki!
Ako Absalom Breakspear ne može zaustaviti plimu Spodoba
koji preplavljuju naše obale, neka se makne i pusti čoveka koji će to moći:
Ritter Longerbane! Longerbane! -Longerbane! Ritter Longerbane!
Ritter Longerbane!
Pa, to je prava sramota, to je ono što je.
Nekad su to bile ugledne četvrti. -Naredniče.
Naredniče, koji kurac radiš ovde? -Pa, koliko znam, nije nezakonito
sresti se s ljudima koji slično misle.
Čak ni s tipovima koji bi rado čekićem razbili neku vilinsku lobanju?
Još uvek tražite tog tipa? Koliko dugo ćete još nastaviti?
Dok ga ne pronađem, a pronaći ću ga.
Da, ali ne među ovom finom gospodom.
Ne znam. Verujem da bi mogao biti blizu. Vrlo blizu.
Šta želite da kažete? -Zadnja Jackova žrtva je rekla
da bi to mogao biti jedan od vas sa zulufima. Ćelav.
Koji nosi uniformu, naredniče. -Pa, te jebene spodobe
će reći bilo šta da privuku pažnju, zar ne, dečki? -Tako je.
Tako je. -Baš tako. -Onda ti neće smetati da mi pokažeš ruku, zar ne?
Ne moram vam pokazivati ni jednu jebenu stvar.
Slušajte, zakleo sam se da ću štititi ljude ovog grada
upravo kao i vi. -Da li vi i ostali kao vi
svrstavate i Vile među njih? -Zašto vam je toliko stalo?
Zašto osećate toliku naklonost prema njima?
Jer sam za vreme rata služio s njima.
Reskirali su svoje živote koliko i mi, a nisam siguran da mi se sviđa način
na koji im se grad odužuje. -Tako je. Rat.
Da, čuo sam da se tamo svašta događalo. -Čuli ste, zar ne?
Ne krivim mladića koji popusti pred divljakinjama.
Bez pravih žena okolo, okružen ubogim beskućnicama
spremnih da rašire noge za sjajni novčić iz Burguea. Nije tako teško.
Samo zatvoriš oči i pomisliš na svoju dragu kod kuće.
Čuo sam da je to kao da zabiješ kurac u kantu tvorove masti.
Je li to istina?
Ako ustaneš, zažalićeš.
Hej! Nemoj misliti da neću napraviti jebenu prijavu za ovo.
Učini to. Jedva čekam da kažem gde sam te našao.
SOBE ZA IZNAJMLJIVANJE
Dobro veče. -Dobro veče.
Gospođo Fyfe. -Gospodine Philostrate. Držala sam tanjir na toplom.
Vrlo sam zahvalan.
I trebao bi biti. Večera se servira između 18:00 i 19:00.
Kućno pravilo. -Hajde, g. Bagstock,
20 minuta milosti je najmanje što možemo dati g. Philostrateu,
jer je toliko predan da naše ulice budu sigurne.
To je favorizovanje. Nemojte misliti da nisam primetio.
Mislim da mi nikad nisi rekao kako ti se to dogodilo.
Siguran sam da jesam.
To je ratna rana. -Da, ali nikad mi nisi rekao kako se dogodila.
Ne verujem da želiš saznati više od toga. -Zašto ne?
Jer se nisu svi vratili, pretpostavljam. -Misliš na mog muža?
Prošlo je sedam godina. I više.
Ponekad stare rane najviše bole. -Ja sam se pomirila s mojim bolom.
Tvoja bol me zanima.
Bio je rat i bilo je teško i... Učinio sam stvari zbog kojih žalim.
Sigurna sam da to nije sve. -Što ako jeste?
Zašto si tako sigurna da postoji priča vredna slušanja?
Jer si čovek kojeg vriedi poznavati. A muškarac kao ti je sačinjen od priča.
Ispričaj mi jednu.
Drugi put. Kasno je.
Dobro.
Da. Bolje da idem.
Laku noć, g. Philostrate.
Laku noć, gđo Fyfe.
Je li ovo stvarno potrebno? -Pa, ne možemo reskirati da nam odletiš
usred dana, zar ne? Čipku gore.
U svoje slobodno vreme možeš ići gde god hoćeš,
ali uvek moraš imati na umu da predstavljaš ovu kuću.
Usput, pretpostavljam da ne znate za voz
koji vodi do hotela Tetterby, zar ne? -Kako poznaješ to mesto?
Jedna moja prijateljica je davno došla u Burgue.
Čula sam da možda stanuje tamo.
Tetterby je kuća na lošem glasu, devojko. U Carnival Rowu.
Onda mora da sam pogrešila. -Nadam se. Sad slušaj devojko,
držaću te na oku.
Imam pun stomak i krov nad glavom zahvaljujući ovoj porodici
i ovom gradu, što nije malo. Zato pazi šta radiš.
Vignette?
Jesi li skoro gotova ovde? -Da, gospođo.
Trebaš nešto obaviti za mene. Mogu računati na tvoju diskreciju?
Da gospođo.
Trebaš otići u Row i napuniti ovo.
Tamphusovo ulje? -S korenom od Caldera i samo Martyr zna što još.
Kap iza svakog uha i muškarci primete ono što bi im inače promaklo.
Možda sam neugledna, ali sam barem svesna toga.
Vrlo je skupo, da.
Moj brat ne bi nikad odobrio takav trošak.
Ali s druge strane, ne puni on 23 godine
bez adekvatne ponude za brak, zar ne? Beži sad.
Glasine su da se naš novi sused danas useljava
i mogu se kladiti da je Louisa Pembroke već uzela
novu haljinu s kojom će paradirati ispred njega.
Hajde, brže.
Našla sam ih na obali. U dobrom su stanju, barem forintu svaka.
Dve forinte za obe, uzmite ili ostavite.
Oprostite, gospođice. -Oprostite, gospođo.
Tourmaline!
Vini!
Kako si me našla? -Platila sam jednom mornaru da te pronađe.
Potrošila sam sav svoj novac da bih saznala da mi je prijateljica kurva.
Svi radimo ono što moramo. -Kaže ona koja je provodila dane
pomažući izbeglicama da pobegnu od Pakta. -Možda si mislila
prodavala izbeglice u ropstvo. Molim te, to nije bilo herojstvo.
To je bio posao. Bila sam plaćena, kao i ti. -Da, ali nisi to radila zbog toga.
Ne? A zašto sam to radila? -Jer su ti ljudi trebali pomoć,
a ti si im tu pomoć mogla dati.
Poznajem te dovoljno dugo da znam da se nikad ne predaješ. -Pa ipak, evo me tu.
Stvari idu loše, zar ne? Nikad ne bih pomislila da ćeš napustiti Tirnanoc.
Nije mi to bila namera.
Čula sam za grupu koja se skriva u šumi, čekajući da pobegnu brodom.
Saznala sam da su pobegle iz nekakvog logora.
Same žene i devojke.
Devojčice.
Pakt ih je lovio i ja sam im pokušala pomoći, ali...
Sve su ih ubili.
Nijedna nije preživela.
Brigada, bilo ih je puno i...
Znala sam da ne bih uspela da se vratim, pa sam otišla na brod.
Njihov brod. Onaj koji sam sredila za njih
i koji one nisu nikad videle.
Ali sad si ovde.
Je li to pletenica udovice?
Bože, ti ne znaš, zar ne? -Što to?
Vignette...
Philo je živ.
A ti misliš da je narednik Dombey taj...
Kako ga zovu? -Unseelie Jack. -Unseelie?
Na njihovom jeziku to znači Pun mržnje. Ne mogu isključiti Dombeya, gospodine.
I to nema nikakve veze s tvojom odbojnošću
prema narednikovim političkim idejama?
Samo ako su usklađene s politikom Unseelie Jacka.
Štaviše, on odgovara opisu koju je napravila posljednja žrtva,
uz činjenicu da nosi uniformu.
Čak i tako, ne možeš samo tako napadati kolege.
Ljudi u ovoj zgradi ti nisu neprijatelji.
Nisam tu da određujem ko su mi neprijatelji. Isto kao ni oni.
Pravda je pravda. -Kad si poslednji put imao slobodan dan?
Ne treba mi slobodan dan. -Čemu žurba oko ovog? Čemu ova jebena žurba?
Gospodine, taj ludak napada svake tri sedmice. Sad...
Stalno imamo mrtve ovisnike o lixeru, ili pobačenog mešanca ili Crnu Vranu
koji je proboden u obračunu noževima. Row je gadno mesto.
Oni nisu kriminalci ili koljači. Zadnja žrtva je bila sluškinja.
Ona pre toga ribar. -Pa, ne možeš ih sve spasiti, Philo.
Prokletstvo, mogu spasiti jednu! Dajte da pratimo Dombeya.
Apsolutno ne. Ako želiš da stavim pod nadzor jednog od naših,
bolje da dođeš s nečim boljim od jebene sumnje.
Više je od sumnje. -Philo, idi kući! Odmori se malo.
Vrati se sutra svež. -Gospodine, ja... -Philo! To nije bila molba.
Hej, šta je rekao? -Želi da ostavim Dombeya na miru.
Rekao je da sam to učinio ličnim. Šta imaš ovde?
Crtač se vratio s razgovora sa žrtvom. -Dobro.
Mislim da je najbolje da to zadržimo za sebe. -Hej, Cuppins.
Sad vodimo i pomorsku akademiju? Jebeni Basilisk je u luci. -Basilisk?
Oklopnjača. Dalekometna. Nedeljama ih drže u toj konzervi
dok ne postanu poluludi, a onda ih vrate kući da se izduvaju.
Zvuči kao prokleta noćna mora. -Svakako.
Meni. Svake tri sedmice. -Miči se.
Svake tri sedmice?
Jack ne nosi policijsku uniformu. On je jebeni mornar.
Trebala sam pre shvatiti. Bila si u pravu. Ovi iz Burguea su svi isti.
Dođu s obećanjima, sve nam uzmu
i kad ne ostane ništa za uzeti, onda odu.
Uvek ista priča. Priča cele naše proklete zemlje.
Onda idemo dalje. Živimo novu priču. Lepšu. -Ne.
Ne. Još ne.
Vignette, slušaj.
Smiri se. Čekaj trenutak i saslušaj me. -Nisam završila s njim.
Mora da zna šta mi je učinio. Gledaće me u oči i shvatiti.
Sranje.
Kočija. Vrlo lepa.
To je on. Mora biti on. -Je li sve u redu? -Naš novi sused.
Želimo li da mu prvi poželimo dobrodošlicu? -Imogen!
Šta je? To je prijateljski gest.
Nije prikladno. -Ne budi tako staromodan.
Ovo je sedmi vek.
Imogen. -Znači i ti dolaziš?
Pa, neko bi trebalo da te spreči da ne napraviš spektakl.
Mogu vam pomoći? -Dobar dan, gospodine. Je li gospodar kod kuće?
Koga da najavim? -Ezra...
Ezra Spurnrose sa sestrom. Susedi smo i došli smo da Vam poželimo dobrodošlicu.
Uvedi ih, Fergus.
Hvala.
Spurnrose.
Čuo sam da je vaš otac bio najbolji urar u Burgueu.
Volimo da mislimo da je tako.
Je li gospodar kuće slobodan? -Ja sam ovde gospodar.
Nisam joj trebala reći. -Preživela je sedam godina u Tirnanocu
pod okupacijom Pakta. Sigurna sam da može preživeti jednu noć u Burgueu.
Da i ja sam sigurna. Ali nisam sigurna za tipa na kojeg je ljuta.
Ovo je opet onaj klinac, zar ne? -Drugi put ove sedmice.
Kancelarov sin koji drsko prelazi prag vilinskog bordela
kao da nije čuo za nevolje. -Propala mi je noć.
Dobro, nudim se da te zamenim. -Stvarno? Sigurna si? -Da, da.
Da, zašto ne? Dobro će mi doći da mi odvrati misli.
Jonah.
Dobrodošli natrag, gospodine. -Zdravo, Moira, draga.
Za kakvo si društvo večeras raspoložen?
Fleury.
Moram pišati.
Jesi li imao sreće u luci? -Pokazao sam skicu noštromu.
Ako ga je i prepoznao, nije to pokazao. -Toga sam se bojao.
Šta onda radimo ovde? -Kao što se kaže,
ako riba koju želiš uloviti nije u moru...
pogledaj u akvarijumu.
Ti ljudi nam neće lako isporučiti nekog svog.
Nećemo ih ni pitati.
Sve žrtve su bile pogođene u desnu stranu glave.
To znači da je naš čovek levoruk.
Zadnja žrtva je rekla da ima tetovažu na nadlaktici.
Želite da ih pitate da svi zadižu rukave? -Tako nešto.
Ne brinem se.
Rekao sam ti, ta drolja.
On je jebeni kreten.
Hej! Gde ideš s tim?
Vidimo se.
Dozvolite.
Oprosti, prijatelju. -Zaboga, jebem ti!
Jebo te!
U kurac.
Inspektore!
To je on! Jack! Idi okolo!
Ruke u vis! Gotovo je!
Gotovo?
Tek je počelo.
Morao sam ih zaustaviti. Morao sam. Ne možeš ni zamisliti zlo
koje čine pod našim nosom. -Udalji se od ruba.
Oni nisu deca našeg boga. Dolaze s mračnog mesta.
I nisu došli sami. Nešto su doveli sa sobom.
Nešto što će biti naš kraj.
Video sam to.
Svojim očima.
Misliš da sam lud. Upoznao sam tamu.
Putovao sam do mračnih granica sveta
i iz najtamnije dubine lovio bića zbog kojih bi ti se krv smrznula.
Ali ništa poput bića kojeg sam video u tami, upravo pod našim nogama.
Nisi spreman za teškoće koje te očekuju u budućnosti.
Ovde ima mnogo više nego što možeš zamisliti.
I dok idete napred s vašim banalnim životima,
tako sigurni da vam ovaj svet opet pripada,
bog tame se budi.
Očigledno, izašli smo što smo brže mogli. Zamisli.
Puk koji živi ovde. U Finistere Crossing.
Gde ide ovaj grad? Moj ogrtač.
To je sve, Vignette. Želim čaj u mojoj sobi u 7:00.
Laku noć, gospođice.
Gospodine Philostrate. -Šta radiš ovde?
Ovo više nije moja soba? Mislila sam da te iznenadim.
Za rođendan. -Pa, nije mi rođendan. -Došao si pre godinu dana,
pa mislim da sam do sada propustila barem jedan.
Što ti je s rukom? I s glavom? Philo.
Neki tip je bacio čekić na mene. Znaš kako to ide. -Šta? Daj da vidim?
Trebalo je da si otišao na pregled. -Nema potrebe. -Potrebno je ušiti.
Ne, u redu je. Bez doktora. -Možda imaš potres mozga. -Rekao sam...
Bez doktora.
Oprosti. Bila je teška noć.
Puno toga mi je na pameti. -Možeš razgovarati sa mnom. Znaš to, zar ne?
Nije neobično da ljudi koji dele krevet, ponekad dele i misli.
Možda drugi put. -Nemoj to govoriti. -Šta? -"Možda drugi put."
Slušaj, ne želim da te opterećujem sa ovim stvarima, Portia. -To nije teret.
Ne poznaješ tu težinu. -Ne, ali znam da je sam nosiš,
a to nije potrebno. Želim te upoznati, Philo.
A ja ti kažem da ćeš biti sretnija ako ostaneš u mraku.
Razumem.
Da. Dobro. Zaboravljam u kakvom smo odnosu.
Nisam mislio... -Ne, ti samo brineš za mene.
Hvala na tome. Nastavi tako i sledeći put mi reci
kad ti dođe volja za brzu ševu. -Portia... -Laku noć, g. Philostrate.
Lažljivo govno.
Živ si.
Mima Roosan mi je došla s krvavim rukama.
Rekla je da si umro na njenim rukama.
Zašto me je lagala?
Jer sam joj ja tako rekao.
Mi... sve smo govorili.
Zar mi nisi barem mogao reći zbogom? -Želeo sam to.
Nisam želeo da te povredim. -Da me povrediš?
Uništio si me.
Čekala sam te, a ti si me ostavio u pepelu moje domovine,
uništenu bolom, sedam godina.
Trebala sam to učiniti istog dana kad smo se upoznali.
Učini to.
Nisi vredan toga.
Voela bih da si umro.
Ovde ima mnogo više nego što možeš zamisliti.
I dok idete napred s vašim banalnim životima,
tako sigurni da vam ovaj svet opet pripada, bog tame se budi.
Preveo: digor6 Obradio: 3maj
Preuzeto sa www.titlovi.com