Гадаєш, він нас бачив?
Ні, він не може нас бачити.
Але, повір, він відчуває, що ми дивимося.
Тату! Тут отака велика, тату.
– Гаразд. – Вона з'явилася.
Кіло на п'ять. Давай, малий, ти зможеш.
Він кружляє над вирвою.
Давай сам, Кейл. Давай.
Спробуй закинути перед ним. Перед ним.
Ти говориш і відволікаєш мене, тату.
Не відлякуй його.
– Давай, отак. – Уперед.
– Це було чудово. – Він помітив, пливе туди.
Спокійно. Спокійно.
Ані руш. Ані руш.
– Та ти жартуєш. – Спокійно. Спокійно.
Давай, ловися. Давай! Є! Підсікай!
– Клює! Клює! – Спокійно!
– Отак, не опускай. – Гаразд.
Відпускати волосінь?
Не панікуй, нехай веде. Якщо він хоче вести, дай йому.
– Підсікай. Отак. – Він клює.
Я знаю. Ти підсік. Отак.
Витягуй повільно і упевнено. Тримай його.
Добре. Добре.
– Та ти жартуєш. – Усе гаразд.
Ти зробив усе, що міг.
– Та, ну, дурниці. – Усе гаразд.
Ти зробив усе, що міг. Іноді вони просто тікають.
Давай перепочинемо. Давай, усе гаразд.
Якщо я не можу спіймати рибу, то я не знаю, що я тут роблю.
– Краще за роботу, га? – Що?
Потримай. Я сказав: «Краще за роботу.»
Ти письменник. Ти працюєш з дому.
Та, ну, там нічого важкого.
Ось, тримай.
Авжеж.
Знаєш, що?
Я ціную, що ти пожертвував часом з друзями заради свого старого.
Ну, ти не змушував мене бути тут.
– Знаю, але я це ціную. – І я ціную.
Хочеш про щось поговорити? Про будь-що…
– Що? Що? – Ні, просто…
– Це той момент? Той… – Та забудь.
– Ні, це той «батько й син»… – Ні, забудь…
– Ні, я маю дещо. – Та все, проїхали.
Є дещо. Я це добре помічаю.
– Ти не скажеш мамі? – Ні, я нічого не розповім.
Гаразд. У мене буде дитина.
Так, твій хлопчик підріс.
Дівчина завагітніла, тепер я поїду до неї.
Вона в Ріно. Я не знаю, як я туди доїду.
Напевно, доведеться взяти машину мами.
Ми житимемо разом. Оселимося в трейлері.
її звати Ширлі. Вона класна.
– Справді? Красива? – Звісно.
Добре. Це найважливіше.
Розумник. Давай рибалити.
Я спіймаю перед тобою.
Але ми не заважаємо один одному рибалити, умови такі.
Ні, ма, ми витягли все…
Буквально кожна риба, що плавала в річці, тепер у нас у багажнику.
– Ти жартуєш. – Ні, я не жартую.
Ви точно не зупинилися купити рибки,
як минулого разу?
Що?
Ми зупинимося купити рибки, як минулого разу?
Ні, ма, ми знаємо, як ти до цього ставишся.
Подивися на нього.
Та ти що! Козел!
– Агов. – Ні, це не тобі, мамо.
Вибач. Передай мені слухавку.
Ти б його сьогодні бачила.
Нам риби на тиждень вистачить.
Скоро будете?
Я не знаю. Десь за годину?
– Сорок п'ять… – Кейл!
Кейл!
Боже.
Кейл, ти як?
Тато.
Кейл!
Тато?
ПАРАНОЯ
РІК ПОТОМУ
Ворушися!
Влітку, з'їздивши на Гавайї,
можливо…
я відвідаю дідуся й бабцю в Кореї…
а, можливо, й ні.
Можливо,
я просто залишуся вдома.
Але, можливо…
батьки пожаліють мене.
Можливо,
мене повезуть на пляж,
щоб я міг подивитися
на природну красу жінок, що там мешкають.
Мрій більше, збоченець.
Можливо.
Ронні!
Можливо, я поставлю тобі двійку.
Кейл.
Тож, Кейл,
гадаю, ти можеш бути притомним достатньо довго, щоб розповісти
про свої плани на три чудові літні місяці?
Мені встати?
Літні місяці.
Що ти робитимеш?
Я не знаю, що ви сказали. Я туди не дочитав.
Ти робив домашнє завдання?
Напевно, ні.
Напевно, ні?
Я не знаю, ким ти себе вважаєш, чи з ким ти маєш справу.
Не можеш відповісти чітко – гаразд.
Назви хоч одну причину, чому я не поставлю зараз незалік.
Що б подумав твій батько?
Ні, Кейл! Ні, ні, ні!
Гаразд, пане Брехт.
Вам за півроку виповниться 18.
Тому за насильницький напад передбачено максимум
один рік у малолітці.
Це буде ваш третій злочин.
Втратити батька – це нелегко,
тому я виношу вам три місяці домашнього арешту.
Пане Брехт, я щойно дав вам шанс.
Не випробовуйте мене.
Гаразд. Ти готовий сидіти тут безвилазно.
Зелене світло – все гаразд, ти в безпечній зоні,
тобто у ЗО метрах від цієї штуки.
Відключиш – і поліція приїде негайно.
Він як модем.
Він передає постійний сигнал Джи Пі Ес із браслета
телефонною лінією до системи стеження в місті.
Вони знають, де ти є, де був і що думаєш.
– А що, як випадково… – Червоне світло мерехтітиме,
матимеш 10 секунд, щоб повернутися в зелене, інакше…
Бо що? Приїдуть і розстріляють?
І навіть очей не зав'язуватимуть.
Він захищений від води та зламу.
Тому не намагайся занурити ногу в воду
і зіскочити з лінії. Не спрацює, а виглядатиме тупо.
Ось інструкції. Ось моя візитівка.
Дякую.
Ви готові розрахуватися за його утримання під вартою, пані Брехт?
– Ні. – По 12 доларів. За кожен день.
Я приймаю всі основні кредитні картки.
Чудово.
Я піду за гаманцем.
– Офіцер. – Вибачте, пані Брехт.
Дуже дякую.
Гутьєрез?
Твій вчитель іспанської – це мій двоюрідний брат.
І ще одне. Слухайте.
Домашній арешт може здатися легкотнею,
але я бачила, як у багатьох хлопців згодом дах їде.
У декого вже за день чи два.
Тож, знайди конструктивне зайняття.
Гарний постріл.
Прикрий лівий фланг. Там ще двоє на вході.
Я перестрибну на M60. Кобра праворуч.
– Займи позицію й тримай! – Уперед!
Займи позицію й тримай. Спустися до нижнього входу.
Так, поїхали. Ось вони.
– Обережно, ось вони. – Стріляй!
– Вистрілив. – Уперед!
Бах! Бах! Підбив. Так, ми підбили.
Тепер за мною. За краєм, там знизу, таємний вхід.
РОЗВІДНИКИ-ПРИМАРИ
Алло?
Підключення до XBOX Live ВІДМОВЛЕНО В ДОСТУПІ
Та що за дурня. Алло?
Алан заїхав до «Чітерз» обговорити те, що в нього на сумлінні.
Ну, ваша камера зняла ситуацію, що стосувалася мене.
– Ось вона. – Агов! Ти куди?
– Піймався. – Ось. Підійди сюди.
Що… відбувається?
– Алан? – Нумо.
Тримайся, Алан.
– Відчини… двері. – Алан?
Якого… Що ти в біса робиш?
Якого…
Поясни, що ти робиш із Валері…
Якого дідька… Як…
Введений Apple ID не знайдено, або неправильний пароль.
Спробуйте знову.
…Сен-Тропеза і аж до Канн.
Було так красиво. Нічого подібного не відчувала.
Політайте на водному парашуті з нами під небом над морем.
Погуляйте серед численних магазинчиків у Кабо.
Потім – пригоди з найкращими майстрами водних видів спорту.
/, звісно, найкраще.
У «Місцях, де дівчата носять бікіні», Кабо Сен Лукас.
Поліція в Медісоні…
– Знову тупі телепрограми? – Та ні, новини.
33-річна Патрісія Уільямс,
яку, ймовірно, викрали.
Родичі повідомляли, що Уільямс зникла вчора,
/ вже три дні не відповідає на телефонні дзвінки.
– Ти відключила мені Xbox. – Та iTunes теж.
Знаєш, що ще я відключила?
Послуги прибиральниці.
Слухай, Кейл, мені шкода, що ти злочинець, але це не відпустка.
У мене два перегляди будинків сьогодні.
Я хочу, щоб ти прибрав у кімнаті і на кухні.
Я зроблю. Лише гляну в свій розклад.
Якщо у вас є відомості про місцезнаходження
Патрісії Уільямс, подзвоніть на гарячу лінію,
за номером 1-800…
Це не надто драматично?
Я ж можу і назад увімкнути.
Драматично?
Що ти робитимеш?
Ти збожеволіла?
– Ма… – Оце драматично.
Прибери у кімнаті.
Ронні, ти гадки не маєш, як свербить під тією штукою.
До того ж, моя мати змінилася. Вона тепер диктатор,
як той охоронець із «Шоушенку». І вона забрала Xbox.
І iTunes немає, зрозуміла? І я не можу нікуди вийти.
Я просто їду. їду з глузду. Просто пиши мені хоч щось,
хоч щось взагалі. Що відбувається?
Ти мав би побачити цих дівчат з Оаху. Просто шалені.
Дівчина біля ставка навчила мене казати…
– Що це означає? – Гадки не маю.
– Може на Гавайях це згода на секс. – Ти брешеш.
Хто це там із тобою? Це…
Ти там працюєш? Я тобі передзвоню.
Ні, ні, не роби цього. Ронні. Ронні.
– Ронні! Ронні! – Я мушу йти, бувай.
РАМОНЕС
Авжеж. Ось так.
Так, авжеж.
Мері попросила мене попрацювати хостесою кілька вечорів.
Буду повертатися пізно.
Хочеш про щось поговорити?
У мене нічого немає.
МІСТО ШАРМУ
Я скину це в гаражі.
Обережно. Обережно.
Це безцінний сімейний спадок. Я не маю часу пояснювати.
Поклади внизу.
Спершу вийми ящики.
Ешлі, люба, ти можеш піднятися нагору?
Веди себе з мамою чемно.
Я дуже чемна.
У нас іще дещо є в машині, тож, приєднуйся.
ІДУ, ІДУ!
Так?
Чорт.
Ні!
Це собаче лайно.
От ідіот!
Ах, ви, покидьки!
Що це, дуже смішно?
А що ти зробиш? Уб'єш, як убив учителя?
Спершу я запхаю це лайно і мою ногу вам у дупу!
Чорт!
– Ти казав, він не може виходити! – Він не може!
Чорт.
Чорт, чорт, чорт!
Зелений! Зелений!
Ось, ми вдома. Все гаразд!
Ставай зеленим, давай!
Давай, ставай зеленим! Я вдома!
Ставай зеленим!
Так!
Так! Так!
Усе гаразд?
Так, порядок.
Все гаразд… переключився. Я зелений.
Ні, ні. Сер? Слухайте. Офіцер, послухайте.
Я не намагався піти, чи втекти.
Мені на сходи діти кинули купу лайна…
Чесно, вони кинули пакет лайна на сходи і підпалили!
– Коліна на землю. – Там купа лайна…
Коліна на землю!
Руки за голову.
Хтось може серти на мій дім?
Обличчям на землю.
От фігня.
Давай іншу руку.
Кейл, заспокойся. Офіцери ймовірно вже були поруч.
Так, але той поліцейський – кузен мого вчителя.
Вони родичі. Хіба це не конфлікт інтересів?
– Хіба немає іншого… – Він же тебе не забрав?
– Ні, він… – Бо це перший раз.
– Так. – Офіцери це знають.
Навіть кузени твого учителя.
Але наступного разу ти стоятимеш перед суддею!
Дякую.
Обережніше, Чед.
Малий.
Іди сюди.
Ти такий, як я.
Френкі! Френкі!
Де він? Де він? Ні, ні, ні.
Френкі! Де ти?
Френкі!
Мамо?
Хочеш, щоби я приміряла?
Може згодом.
Алоха…
Рональде! Як справи, друже?
– Ніяк. – Як ся маєш?
– Чудово. Ти в душі був? – Звісно. Давай.
– Що це? – Макадамські горіхи.
Це все, що ти приніс? Якісь тупі горіхи?
Я тобі покажу дещо…
Ні, це я тобі дещо покажу. Ох, я тобі покажу.
Це реальність без ТВ.
Там, за моїм вікном – цілий світ.
– Дивись. – У мене дівки Мауї.
Ось. Пані Пілч.
І собака Пілчів.
– Чудово. – Я не закінчив.
Дивись, ось вона… Дивись, що вона робить.
Вона прощається з Ліндою, служницею в домі,
у неї цицьки отакенні.
Щосереди о четвертій вона їздить у клуб
та грає в теніс із красунею Бетті, он тією.
Ось пані від'їжджають.
А тепер пан Пілч повертається з роботи.
– Як захоплююче. – Ось, ось.
Вставай. Вставай та подивися.
Що ти про це думаєш?
Він входить. От, дивись. Бери це. Візьми.
Опусти. Дивися. Дивися вгору, другий поверх.
– Хто там? – Чорт!
Ага! Бачиш, про що я? Ходімо.
– Ронні, вперед. – Ага, вже йду.
Боже, ти зробив вежу з батончиків.
Про це, бува, не йшлося в «Посібнику вуаєриста»?
Ні, слухай. Я не такий. Я не вуаєрист.
Це просто спостереження.
Природні побічні ефекти хронічної нудьги.
Знайди собі хобі, Кейл.
Це Роберт Тернер.
І…
Він це робить двічі на день.
Більше я його не бачу.
А це малий покидьок, про якого я тобі казав.
– Той, що підпалив лайно? – Це вони.
То який план помсти?
Не знаю. Відкритий для пропозицій.
– Я приєднаюся. – Ходімо.
Що це було?
Ось, давай.
Остання зупинка екскурсії.
Іди сюди. Іди сюди.
Боже мій!
Бог таки існує.
Так.
Хто вона?
Я не знаю.
А що тебе зупиняє?
Нумо.
Чорт. О Боже.
Я чимось можу допомогти?
Ні, ні, ні. Усе гаразд. Дістав. Дістав.
Майже дістав. Просто кущ трохи підріс.
Не хвилюйтеся, я весь час це роблю.
Я бачу.
Ну, ці два я дістав.
Трохи соромно, що я не можу забрати свої листи.
Я гадала, що залишки сорому в тебе давно вже зникли.
Тобто, коли поліція приїхала?
Ні, ні, ні. То вони облажалися.
То не я. Не той хлопець, не той дім…
Просто все не те. До речі, я Кейл.
Як переїзд?
– Все ще переїжджаємо. – Ага?
Я б допоміг, але наразі я трохи обмежений в пересуванні.
Так, ти наче та Марта Стюарт.
Щось таке. Але мені не дають
48 годин на візити в офіс.
І прикрашати тістечка я теж не вмію.
Це не мій талант.
А звідки ви переїхали?
– Я з міста. – З міста?
Тепер силою перевезена.
Ешлі?
Можеш зайти додому, будь ласка?
Моя мама.
Я мила посуд руками.
Вона дуже ввічлива і завжди каже «будь ласка»,
але в неї цей тон, помітив?
Так, я знаю цей тон.
До речі, я Ешлі.
Я теж це помітив.
хаос телебачення
Сезон заробітків у Японії починається цього тижня…
… тижні тому.
Помічник на парковці каже, що невідома людина
забрала Уільямс десь між 22:00 та 22:30.
Особа була на синьому Форді Мустанг 1960-го року,
можливо з вм'ятиною з лівого боку.
Поліція показала запис з камер спостереження,
який підтверджує показання свідків.
Але тепер джерела, близькі до
слідства, кажуть, що перегляд всього запису…
Почала без мене, га?
Чудово.
Чого зупинилася?
Ні.
Ти не могла мене бачити. Тут надто темно.
Гаразд. Ти це зробила. Ти змусила вжити крайніх заходів.
Дивися на мене, коли я розмовляю! Слухай…
Ти мене підвела, Ешлі!
Мустанг.
– Господи. – Господи.
Вибач. Вибач. Я гадала, ти мене чув. Вибач.
Гаразд, гаразд. Я тебе не чув. Ти наче ніндзя.
– Вибач. – Усе гаразд.
Що ти робиш?
Дивлюся з вікна. Дивлюся на небо. Знаєш,
я стаю мрійливим.
Хотіла сказати «добраніч».
– Добраніч, я тебе люблю. – Гаразд.
– Я тебе теж. – Спи добре.
Господи, ма.
ЖІНКА ЗНИКЛА ЗАГАДОК УСЕ БІЛЬШЕ
Привіт.
Що ти робиш?
Дивишся на мій сад? Це так?
Ти дивишся на мій прекрасний садок?
Піймався.
Ти більше не копатимеш під мій сад.
Про зниклих кроленят нічого, але послухай ось що:
Повідомлення про зникнення ПАТРІСІЯ УІЛЬЯМС
Поліція каже, що обставини навколо
зникнення дівчини схожі
на кілька убивств із викраденням, що сталися в Остині три роки тому.
– Усі руді. – Ні!
Вони не впіймали людину,
але знайшли сім тіл дівок у домі,
за рік після того, як імовірний убивця покинув той дім.
Жодних доказів або можливостей ідентифікувати мешканця,
бо він використовував псевдонім та абонентську скриньку,
пошту в дім ніколи не доставляли.
Привіт.
Дивися. У них є фото.
Оце дивно.
– Подивись-но… – Вона рухається.
– Ми йдемо купатися. – Гаразд.
Що там у нас?
Краще пізно, ніж ніколи, га?
Ось, ось.
Які у тебе чудові сусіди.
Це новий.
Нам подобається новий.
Така тепла, люба.
Отак. Очищаюче дихання. Можна…?
Тримай.
Ось.
Дівчинко, зосередься. Це заради золота.
Боже!
Ти козел. Ти справжній козел.
Та вона не почула.
Обіцяю, що вона почула. Моя глуха тітка в Омасі почула.
О, ні!
– Що? – Вона мене бачила. Бачила.
– Що? – Вона мене бачила.
– Вона дивилася на мене… – Ні.
– Вона мене бачила.
Та як вона… Вона…
– Може й бачила. – Справді?
Вона завжди так мало плаває?
Ні, вона не квапиться. Я про це й кажу.
– Боже. – А тепер її немає.
Ні!
Нічого. Це не вона.
Слухай, а може вона.
– Це не вона, тож… – Перевіримо. Перевіримо.
Ні, я кажу, що якщо це не вона, то нехай собі йдуть.
Це вона біля дверей. Це вона біля дверей.
– Ні! Ні, ні, ні. – Дивись! Дивись!
– Чорт! Не, не… – Гаразд. Стій. Гаразд.
– Зачекай, я відчиню. – Боже, нам капець!
– Ні, ні! Стій! Не відчиняй! – Я мушу.
Вона знає, що я тут. Ця штука на нозі.
Привіт.
Чому так довго?
Що… Ми… Та ми грали на другому поверсі.
– Відеоігри! – Так, відеоігри.
Це мій друг Ронні. Ронні.
– Скажи «привіт», Рональде. – Привіт, Рональде.
Ти ідіот.
То чому ти тут? У моєму домі.
– Замок зачинився. – Погано.
Це трагедія.
Комусь подзвониш?
Та ні, я просто посиділа б тут, якщо ти не проти.
Відеоігри? Люблю грати.
Це твоя кімната?
Щоб ти знала, там трохи гармидер.
– Трохи? – Так.
А там щось цікаве?
Там…
Гаразд…
Перепрошую, що ти сказала? Вибач, я не чув.
Шпигуєш за сусідами, Кейл?
Так. У нього є цей сусід,
який, звісно, також і ваш сусід.
Який, можливо,
– є холоднокровним убивцею… – Так.
– …з Техасу. – Точно. Він з Остіну.
– Ага. – Правда?
– Так, це… – Доказ перший. Роберт Тернер.
– Так. – Так, я його бачила. І що?
– 1 що? – Тож…
Те зникле дівча з Медісон?
У новинах.
Гадаєш, він має до цього відношення?
Він водить таку ж машину, в якій його бачили.
– Мустанг з 60-х. – Мустанг з 60-х.
– Такого ж кольору. – Так, колір той самий.
Ти ба, ви його прижучили.
Ну, в новинах сказали, що машина пом'ята.
– У нього переднє крило пом'яте. – Так.
– Правда? – Все складається.
– Усе відповідає. – Гаразд.
Збігається.
Так.
Я бачу Мустанг.
Але крило не пом'яте.
Що? Ні, воно там… Дай…
Мало бути пом'яте.
Дивно. Як він його так швидко виправив?
Може, його там взагалі не було?
Але він точно фанат пакування.
Він грає у волейбол.
Він збирає черепи!
Що? Ану, дай.
То це скальпи лонгхорнів. А який штат відомий ними?
– Техас. – А з якого штату вбивця?
З Техасу.
Гаразд. А де кава та пончики?
Яка ж засідка без кави та пончиків.
Це все, що я міг знайти.
Більшість від мого дядька. Він справжній соціопат.
– Скільки часу там жив Тернер? – Не знаю. Кілька років.
Дивіться.
Жертви, яких знайшли в Техасі, були забальзамовані,
щоб не так швидко розкладалися.
Він просто хворий.
Вони кажуть, що тіла кидали об стіни підвалу.
Ця померла від закритої травми, ймовірно, від ударів по обличчю.
Оце так. Я голодна.
Замовимо піцу?
Його давно немає.
Ось.
Де ти взяла мій телефон?
Знаєш, це приватна власність.
Це… Я можу заявити на тебе.
Що ти зробила? Я знаю, ти щось зробила.
Щоразу коли він тобі дзвонитиме, ось що ти чутимеш.
Чудовий вибір.
Клас.
Трохи страшний, га?
Можна розфарбувати. Ти не проти?
Ні. Уперед, Пікассо.
То чому твої батьки затягли тебе в передмістя?
Мама хотіла тримати тата на короткому повідку.
У міського життя є свої спокуси.
Але мама плаче так, як завжди плакала,
а моєму батьку ще більше стало байдуже.
Що вони думали, що зайвий туалет допоможе?
Чи гараж на дві машини?
«Знаєш, що, люба? Невірність – забудь про неї.
Дивись, скільки місця!»
Щось таке.
А які в тебе проблеми, Кейл?
– Чому це в мене є проблеми? – Ну, не знаю.
Ось він.
Інша машина.
Хто сказав, що лицарів не залишилося?
Я не казав.
Ось клубне дівча.
Як ти бачиш?
Яскраво-зелений браслет із клубу «Місце».
Червоний з «Комодо», а жовтий з «Лез».
Боже! Тобі що, дозволяють ходити в клуби?
Мені дозвіл не потрібний.
– Класні в неї туфлі. – Та ти жартуєш.
Ти на це дивишся? Туфлі.
Звісно.
Він заходить.
Він її зараз напоїть.
Це якось неправильно.
Ось він.
Так.
Ось, підкочує.
Відмовлено.
Подивися на вираз його обличчя.
Трішки музики, щоби задати настрій.
Що, як ти думаєш, вони слухають?
Не знаю.
Знаєш, у мене є ідея. Візьми це.
– Ні. – Ні?
Ні. Стій. Стій.
– Ні. – Так.
– Ти жартуєш. – Все сходиться.
Боже.
Сходиться. Просто параноя.
Де ще ти такі розваги знайдеш?
– Слава Богу, що ти переїхала, га? – Так.
Хвилинку.
Ти це бачила? Наблизь.
Боже мій.
Ти це бачила? Цінник.
Вона не повертатиме сукню.
Отакої. Тепер можна підкочувати.
Хто ця руда?
– Красива. – Ти ж маєш щось робити.
Ти ж маєш щось робити?
– Ні. – Ти…
Так. До речі, мій тато любить цю пісню.
Привіт, мамо.
– Ну, ось. – Ні, все гаразд.
Я в «Барнз енд Ноубл».
Ні, все гаразд, я пройдуся.
Зміну скінчено. Я мушу йти.
Проведеш?
Звісно.
Ти мамі маєш дякувати.
Дякую за цікавий вечір та день.
Гадаю, далі ти не можеш піти.
Гадаю, так.
То що, завтра на зміну?
Я до тебе повернуся.
Ні, ні, ні, ні, ні!
Хтось. Хто-небудь!
Хтось, хто-небудь!
Нумо, дитинко!
Привіт, хлопчики!
Вечір родинних розваг.
Гаразд. Я бачу, що відбувається.
Боже. Тепер вам гаплик.
«Ми лише дивимося мультики.»
«Усе гаразд, я розумію. Ви вже підлітки.»
Та ну, мамо!
От козли. Та вони просто збоченці.
Допоможіть! Допоможіть!
Чорт, давай!
О чорт!
Боже. Боже.
– Ронні. – Наскільки далеко ви зайшли?
Ронні, послухай мене. Тернер щойно мене бачив.
– Що? – Так.
І руда, яка була в нього вдома.
– Ти впевнений? – Він гнався за нею в домі.
Стало темно, він вимкнув світло.
Я не знаю, що я бачив. Я бачив…
Що, як він убив її? Тобто…
Спокійно, спокійно. Скажи, що сталося?
– Не клади слухавку. – Кейл?
Не клади слухавку.
Ти щось бачиш?
Кейл, що сталося?
Кажи вже!
Це руда. Вона виходить із дому.
Ти просто з глузду з'їхав, ти це знаєш?
Ти маєш зупинитися, Кейл.
Кейл?
Ні! Ні, ні, ні!
Спокійно. Полегше.
Я Роберт Тернер. Я ваш сусід. Я живу за вами…
Я знаю, хто ви! Що ви робите в моєму домі?
– Ну, я… – Доброго ранку, любий!
Здається, я його налякав.
Я побачила Роберта в магазині.
А потім виявилося, що в мене спустило шину.
Ми пробували замінити колесо, але там та штука з перехідником…
Так, гвинти закручував батько.
Отже, він не спрацював, а натомість порвав шину.
– Це моя провина. – Ні.
Ти врятував моє життя.
Ми відтягли його до Френка.
Правда? Слава Богу, що ви там були?
– Щоб відтягнути до Френка. – Я був радий допомогти.
Кейл, а що, ніж для хліба взяти не міг?
Це ніж. Яка різниця?
Різниця? Десь 60 баксів у госптоварах.
А, ці штуки… Мені були цікаві такі.
– Ти не проти, якщо я гляну? – Я проти.
– Що ти зробив? – Як ти любиш каву?
Побив учителя іспанської.
Чорт. Я наче забула молоко в машині. Я зараз повернуся.
То коли ти сказав, що побив учителя іспанської…
Так, ударив його в обличчя.
Слухай,
я розумію.
Я ходив у школу.
Там було багато учителів, яких я хотів просто…
…убити.
Кейл, можеш подати цукор?
Ось він.
Налити молока?
Твоя мама по дорозі казала, як їй подобається бувати у кафе.
Правда?
Можливо, ми якось можемо повечеряти, сходити в кіно…
– Цього не буде. – Я не проти. Було б добре.
Для мене. Для мене цього не буде.
Але мама точно захоче піти, га?
– Тобі сподобається. – Давайте сядемо.
Був радий знайомству, Кейл.
– Він у тебе щось. – Так, він і справді щось.
– 1 твій дім теж. – Це моторошно.
Я ж тобі казав! Він просто страшний, га?
Він справді мав на увазі, що радий знайомству,
чи то було якесь зловісне послання для тебе?
ЛЕД ЗЕППЕЛІН МОРІСОН ГОТЕЛЬ
– Ти граєшся зі мною? – Трохи.
– Ти помітив мою зачіску? – Так, ні, красива.
Справді красива. Є Мустанг.
Є череп лонгорна в гаражі. Потім клубне дівча.
Вона була налякана. Виглядала наляканою.
Бігала напівгола в його кімнаті.
Потім він натякає мені. Дивиться на мене.
З'являється в моїй кухні, залицяється до матері.
– Тобто… – Чи можна його звинуватити?
У тебе приваблива мама.
Мама приваблива. Ти можеш бути серйозною?
Який би не був вигляд у тої дівчини, це було щось інше.
Може, їй подобається бігати напівголою.
Це і все? З цим ти мене залишаєш?
Я йду на вечірку.
– На чию? – На свою.
Свою?
У тебе… Я не хотів говорити це так,
– я не знав, що в тебе тут друзі. – Я познайомилася з Мінні Тайко.
Мінні… А, «Худа дивачка». Я вивчав іспанську з нею.
Вона цікава.
Я сказала, що батьки поїхали з міста, тож, забалакалися…
Вона комусь подзвонила, вони комусь подзвонили,
– і тепер всі прийдуть. – Розумію.
То до тебе прийдуть усі гламурні хлопці й дівки?
Буде весело.
А ця тема тобі вже не цікава?
ПРОТИРАДІАЦІЙНЕ УКРИТТЯ
Так.
Ну, буде весело. Я не думав, що ти так швидко станеш, як всі…
Тримай бінокль у шухляді, гаразд?
Що це було? Ти думаєш, я за тобою стежу.
Ні. Я не стежу. Я не лізу в чужі справи.
Агов, як ти?
Досить. Досить!
Боже мій.
– Не любиш Мінні Ріпертон? – Вогонь!
– Я влучив! – Давай! Кидай!
Я тебе дістану, Грінвуд!
– Боже, тікай! – Тобі хана!
Велика тактична помилка. Величезна.
Якого…
Що ти тут робиш?
Ні! Стій.
Що не так? Не подобається моя музика?
Боже.
Що?
Чорт. Стій.
Назад, або закину туди, де ти не дістанеш.
Спокійно, гаразд? Це 60 гіг мого життя.
Навіть краще.
– Що ти робиш? – Що ти робиш?
Намагаюся насолоджуватися вечіркою.
– Справді? Гаразд. – Зачекай.
Не так. Як ти сказав, я намагаюся бути як усі.
– Могла б мене обдурити. – Що це мало означати?
Якщо насолоджуєшся вечіркою, то насолоджуйся.
А не дивися вгору, зиркаючи на мене. Це зайве.
То ти стежив за мною.
Але як довго? Лише сьогодні?
Тиждень? Два? Відколи я переїхала?
Що ти реєстрував, Кейл?
Що ще ти бачив?
Що ще я бачив?
Так, що ще?
Я багато бачив.
Не в тому сенсі. Я не… тобто…
Наприклад, я бачив, що ти…
…може одна з трьох людей у світі,
які люблять чіпси з ароматом піци.
Також ти єдина людина, яку я бачив, що витрачає більше часу
на даху будинку, ніж у самому будинку.
І що ти робиш? Ти читаєш.
Книги. Знаєш, не комікси чи журнали…
Ти читаєш серйозні книжки.
Ти також робиш…
Ну, наче у психів манія, хоч це не так…
Коли ти виходиш із кімнати, то берешся за ручку, повертаєш,
ти готова вийти, але не виходиш. Ти зупиняєшся.
Ідеш назад і дивишся в дзеркало на себе.
Але це погляд не типу: «Я така приваблива!»
Це більше як…
«Хто я насправді?»
І запитати себе про це…
Це так класно.
Ти визираєш з вікна, як і я,
але ти дивишся на світ, розумієш?
Намагаєшся зрозуміти його, зрозуміти світ.
Намагаюся зрозуміти, що не так, як із тими книгами.
Я дивлюся лише на тебе.
Це або найбільш моторошна…
…або найбільш романтична річ, яку я коли-небудь чула.
Пам'ятаєш тоді, коли ми говорили про мої проблеми?
Ти сказав, у тебе немає проблем.
Правда?
Це була фігня. У мене мільйон проблем.
Для того, хто вбив свого учителя?
Я не вбивав учителя.
Що?
– Чорт забирай. – Що?
Що в сумці?
– Боже мій. – Що?
Що ти бачила?
Червоні плями.
Кров?
Що робити?
Я не можу повірити, що ви хочете, щоби я заліз до нього.
Треба побачити, що в сумці.
Тож сідай в машину і знайди ключ до дверей гаража.
Загрози немає?
– Ешлі, де тепер Тернер? – Він вибирає лопату.
Ось зображення.
Точно все чисто?
Та точно, друже. Він усе ще в магазині.
Так, уперед.
Акція!
– Оце так круто. – Ти про що ?
Ешлі, типу, шле наживо, що там відбувається.
Це набагато складніше, ніж виглядає по Інтернету.
Все гаразд, друже. Все гаразд.
Опалення й охолодження
Ешлі!
– Привіт! – Привіт, Худа…
…Мінні.
ВИКЛИК ЗАВЕРШЕНО Повторіть спробу згодом
Звідки ти чула це прізвисько?
– Алло? Ешлі? Алло. Ешлі. – Сучий сину. Я вліз.
Ось так! Молодець. Шукай.
– Гаразд. – Дивись під сидінням.
У бардачку, всюди.
Немає його тут.
Нічого? Гаразд.
Давай, шукай. Стій.
– Так. – Кейл, я загубила Тернера.
Я наштовхнулася на Худу Дивачку.
Втратила… Коли ти востаннє його бачила?
П'ять хвилин тому. Його машини немає.
Гаразд, зачекай.
– Гаразд. Ронні. – Я знайшов ключ!
Слухай мене. Відчини і скажи код?
Давай код.
Я ж можу відчинити сам гараж.
Ні, Ронні, не роби цього.
– Скажи мені код? – Стій, чому…
– Чому ти такий збуджений? – Слухай.
Ешлі загубила Тернера, він тепер повертається додому.
Тому я збуджений. Тому скажи мені код.
– Відчини і скажи. – Що ? Ні. Ні.
– Операцію «Дурниця» закінчено. – Ні! Рональде! Слухай-но!
Стій. Обернися і скажи код.
Відчини і назви код! Ти вже там!
Відчини і назви. Відчини і назви, Рональде.
Я не можу. Я не… Не відчиняється!
Давай. Тримайся. Алло?
– Забирай звідти Ронні! – Я знаю. Код у нього.
– Він повідомляє. – Нехай поквапиться. Чорт!
Гаразд, гаразд, гаразд. Алло? Рональде, давай.
Готовий? Один, вниз.
Пані Карлсон.
Кейл.
Три вгору, чотири вгору. Ні, ні, ні. Вибач, переплутав.
– Гаразд. Вгору? – Чотири вниз.
Кейл?
Привіт.
Я Роберт Тернер.
– Я живу за тобою. – А, так.
Ти не проти?
Це просто трохи брутально.
Що ви робите?
Я офіційно вітаю тебе у районі.
Я знаю, що ти за мною стежиш.
Не треба, не варто.
Не заперечуй.
Я не збентежений. І, власне, я навіть не хочу знати, навіщо.
Я хочу, щоби ти знала,
що я трохи соромлюся.
Тож, навіть якщо це ходіння
навкруги, це такий сучасний
спосіб залицянь до підстаркуватого чоловіка…
…я хочу сказати, що мені більше подобається самотність.
Бачиш, світ… у світі зараз повно параної.
І я хотів би думати, що такій розумній
і привабливій дівчині
не потрібно витрачати свій час на підливання масла у вогонь.
я…
Тепер ти знаєш.
Не тільки ти стежиш.
Тож, можеш переказати це далі.
Гаразд?
– Гаразд? – Гаразд. Гаразд.
Гаразд.
Досить. Дай телефон. Я викличу поліцію.
Стій.
ВИПУСТІТЬ
Він нічого не робив. І сказав, що він любить самотність.
Подумай. Чому він хоче бути самотнім?
Він щось приховує. Ми це знаємо.
– Це точно. – Так?
І він знає, що ми знаємо. Він знає.
І незалежно від того, чи в нього був гарний чи поганий день…
Він тебе перелякав. А він – доросла людина.
Слухай, Кейл, він мене перелякав, але він правий.
Це ми шпигуємо.
То в неї той, стокгольмський як там його.
Коли заручник симпатизує тим, хто його захопив.
– Звідки ти цього набрався? – Я багато читаю.
Гаразд. Я… Чому це він чудовий чи гарний?
– Я цього не казала. – Еш, ти сказала…
Ти сказала: «Він заліз у мою машину, але дуже чемно.»
– Може, я не розумію. – Знаєте, що?
– Можна… – Припинити це?
Вочевидь, це більше не просто забавка.
Це зайшло надто далеко.
Привіт. Ні, я не закінчила.
Гаразд, я йду.
Батьки святкують річницю, як не дивно.
Припини це, гаразд?
Я подзвоню згодом.
Це Ронні. Залиш повідомлення.
Ронні, я трохи дослідив дім Тернера.
Я дивлюся на схемі, виявляється, коли дім будували,
дім та гараж не були пов'язані.
А тепер між ними є проміжок.
А його там не було. Навіщо б воно йому?
Я просто думаю вголос, передзвони.
ІНСТРУКЦІЯ: ДОМАШНЯ СИСТЕМА ВІДЕОСПОСТЕРЕЖЕННЯ
СИСТЕМА БЕЗПЕКИ
Хто це?
Це Ронні, друже! Вперед!
– Отримав повідомлення? – Що? Ні, слухай.
– Я загубив телефон у його машині! – Стій, стій, стій.
Чекай. Я пішов додому, а в кишенях його не було.
Ймовірно я поклав його, коли повертав ключ.
Стій. Я не хочу…
Ти розумієш, що я кажу?
Дивись! Ми знайдемо твій телефон, гаразд?
Ось що ми зробимо. Ми повернемо твій телефон.
Але зроби для мене одну річ.
– Так. Гаразд.
– Ти тут?
Як усе ? Ти це бачиш?
Усе гаразд, я бачу.
Ну, як там воно? Якийсь рух є ?
Як усе ?
– Все чисто. – Гаразд.
Уперед. Уперед.
Чекай, це… Сигнал ще є?
Ні, я тебе бачу. Я бачу. Роби це з-за рога.
Ось.
Ти впевнений, що все чисто ?
Ніякого руху. Все гаразд.
Боже. Стільки галасу. Ти щось бачив?
Все гаразд.
– О, тут так тхне! – Чим тхне?
Наче трупами білявок. Так, двері відчинені.
Я не бачу його. Його тут немає.
Шукай. Він там. Будь терплячим, знайдеш.
Боже, так. Знайшов, знайшов.
– Дякую, дякую. – Ось так.
Тепер слухай. Тобі слід знайти сумку.
Гаразд. Добре.
Я її не бачу. Хвилинку.
Я бачу. Ти бачиш?
Ось вона. Молодець.
Гаразд. Добре.
Я покладу камеру на секунду.
Так, сморід точно йде звідси.
Я більше не можу. Я хочу додому.
Спокійно. Спокійно. Подивися в сумці.
Боже, тут море крові.
Хвилинку, здається, це волосся.
Гаразд.
Боже, як гидко.
Боже. Тут щось липке.
Ронні, камера сповзає. Ронні, чорт.
Спіймав.
Молодець.
Тримаю. Ну, як там усе?
О, ні.
Якого…
Ронні, це ти зачинив двері?
Гадаю, в гаражі хтось є.
Допоможи.
Ронні.
Чорт, він у будинку.
Чорт!
Ронні?
Чорт.
Ронні!
Відчини двері!
Офіцер! Офіцер!
– Мого друга викрали! – Кинь биту!
– На землю! – Гаразд.
Кинь! Негайно кинь биту.
Я прийшов, тому що мій друг у цьому домі.
Його викрав власник будинку, він намагається його вбити!
– Ні, давай! – Він заявляє про 10-31.
– Відчинено. – Було відчинено, коли я приїхав!
– Проникнення зі зламом. – Маячня!
– Пане Тернер? – Так. Чим я можу допомогти?
Вибачте, що розбудив,
але цей хлопець заявляє, що у вас в домі інший хлопець.
Вам щось про це відомо?
Звісно ж, ні.
Ах ти, брехун…
– Ходімо. – Він у будинку.
– Нумо, ходімо. – Гаразд.
Він не щойно прокинувся. Він викрадав і вбивав людей.
У гаражі в синій сумці є труп!
Прошу.
Коли ми приїхали, двері були відчинені.
І як він відчинив двері?
Не знаю. Ознак зламу немає.
Приглянь секунду.
Так, він живе з матір'ю. Вони живуть там.
Секунду, сер.
Щось тут не так. Перевіримо.
Давай, уперед.
Сер, ви не проти, якщо ми оглянемо всередині?
Аж ніяк. Прошу.
Я збив його нещодавно.
Я вирішив сам прибрати це з дороги.
Я сподівався закопати його раніше, але тиждень був важким.
Але ви знайшли час виправити крило?
Ну, це класична машина.
Довелося вивезти її з гаража для автошоу.
Треба було привести її в чудовий стан.
– Автошоу? – Гаразд.
Автошоу. Фанат машин?
– Досить уже. – Автошоу.
Ходімо.
– А як же мій друг? – Гаразд.
– Де мій друг? – Ходімо. Уперед.
Автошоу!
Це його друге порушення, пані Брехт.
Він має бути в суді завтра о дев'ятій.
Він може висунути звинувачення?
Ваш син був у його домі, пані Брехт,
тож так, пан Тернер може висунути звинувачення, якщо захоче.
– Дякую. – Добраніч.
Добраніч.
Повірити не можу.
Повірити не можу, що ти повірила цій маячні.
– Після того, що ти зробив? – Це маячня.
Після всього, що трапилося, це диво, що тебе не забрали.
Я піду поговорю з ним.
Ти про що зараз?
– Він може висунути звинувачення. – Зараз?
– Мені байдуже, чи він… – Сідай!
Мені не байдуже.
Ти мене в могилу зведеш, Кейл.
Чорт. Що ти в біса робиш, ма?
Чорт.
Ронні? Ронні.
Вхідні повідомлення 1) Подивись на телевізор …
О, ні.
От сволота.
Ронні.
– Не вбивай мене. – Ти…
– Не вбивай мене. Агов… – Ти серйозно?
Ти хоч здогадуєшся, що я відчув?
Нумо! Годі!
Я гадав, ти помер.
А ти хотів, щоб я пішов до поліції, типу:
«Офіцер, він правий. Я був у домі.
Щоб забрати телефон з машини, в яку я заліз до цього».
Я міг думати лише: «Я не хочу до в'язниці.
Ховайся. Ховайся.» Тож, я заліз у шафу…
Гаразд, це був поганий жарт.
– Я не думав. – Розумію.
– Прошу, мені так… – Авжеж.
– Авжеж? – Боже, ну ти й козел.
Ну й козел.
То що було в сумці?
Мертвий олень.
– Звісно. – Авжеж.
А що там робить твоя мама?
Відмазує від тюрми.
Чекай, знаєш, що? Перш, ніж вони конфіскують це
як доказ, іди й переглянь оце.
Я серйозно. Вся моя втеча є тут на відео.
Сподіваюся, спрацює. Я впустив її, ось тут.
Знаєш, я в твоїй шафі наче два тижні просидів.
Піду в туалет. А ти подивись.
– О, ні. – Геніально.
Ронні, це ти зачинив двері.
Гадаю, в гаражі хтось є.
Допоможи.
Що це було?
Так, це було дуже важко для нього.
Він звинувачує себе.
Я розумію.
Мені знайомі такі відчуття, вони… Вони не йдуть так легко.
Дуже дякую. Ви дуже щиро підійшли до цього.
– Із задоволенням. – Дякую.
– Добраніч. – Гаразд.
Ронні!
Ронні, іди сюди! Ронні! Вона є на плівці!
Ронні!
Дівчина з клубу мертва!
Ронні!
То він її засняв?
Я справді не хотів цього.
Я хотів лише…
…спокійно жити…
…тому ми все повісимо на тебе.
Ти зробив більшу частину роботи.
Ти неблагополучний хлопчик, який вже кричав «Вовк».
Але тепер…
…ти справді сядеш.
Спершу ти вбив свого друга,
бо він дзвонив твоїй подружці за твоєю спиною.
А тепер ми принесемо сюди твою маму…
щоб ти перерізав їй горло,
бо вона звинувачувала тебе
у вбивстві твого тата.
Звучить непогано, га?
Гаразд?
Ручку й папір.
Запиши це.
«Люба Ешлі,
– я вбив Ронні…» – Кейл?
Кейл!
Боже. Кейл!
Кейл!
Зачини двері. Зачини двері. Боже.
Бери телефон.
Ножиці! Ось, ножиці.
– Нумо, 911. – Телефон не працює.
Де твоя мама?
У домі Тернера. Ось, бери це.
Треба вибратися за лінію.
Готуйся бігти, гаразд?
Нумо! Стрибай!
– Кейл! – Уперед!
Уперед!
Я врятую маму. Потурбуйся, щоб поліція приїхала.
– Авжеж. – Гаразд?
– Тікай! – Гаразд.
Тікай!
Мамо!
13-Адам? 13-Адам-74, прийом.
13-Адам-74. Слухаю.
Я розумію, що зміну закінчено,
але малий знову перескочив паркан.
Ти все ще хочеш бути першим?
13-Адам-74. Так. Я подбаю про це.
Зрозуміло. Прийом.
Тільки згодом.
Мамо?
Чорт.
О, чорт!
Мамо?
КАЛІФОРНІЯ
Це дівчинка з клубу.
Вона так і не пішла.
Пан Тернер?
Сер, ви тут? Поліція!
Мамо?
Диспетчер, 13-Адам…
Мамо?
Алло?
Мамо? Мамо?
Боже. Боже.
Боже.
Ти жива, жива.
Я тебе знайшов.
Ти змусив мене.
Знаєш…
…гадаю, ти перший, кому це знімають
достроково за гарну поведінку.
– Гарну поведінку? – Так я це називаю.
Якщо є якась проблема, подзвони тому, кому не байдуже.
Гарна поведінка.
Готові платити за утримання, пані Брехт?
Ви жартуєте.
Ні, вона не жартує.
– Враховуючи сьогодні. – Вона не жартує.
Ні. Дивись.
Ідіть за мною.
То вже немає обмеження в пересуванні.
Це тебе лякає?
Так, це дуже лякає мене.
То що буде зараз?
– Ти це бачив? – Алло?
Пані Грінвуд, вітаю. Це Джо Сміт з кабельного телебачення.
Ми дзвонимо, щоб перевірити клієнтів програми для дорослих.
– Що ви маєте на увазі? – Порнуху, мем.
– Так це називають діти. – Перепрошую, що?
Наскільки я бачу, мем, зараз ви саме її переглядаєте.
З третього ресивера, на другому поверсі будинку.
– Це неможливо. – Вибачте, я роблю свою справу.
– Так, мем. – Дякую за дзвінок.
Що ви дивитеся? Що це ви робите?
Чудово.
А твоїй мамі я теж подзвоню!
– Тепер тобі краще? – О, так. Так.
– Це перший удар. – Справді?
Так, я буду невпинно викорінювати все зло по сусідству.
– Я завзятий. – Ти мій герой.
Скоро! Найпопулярніше відео на YouTube.