Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator och FRiEND
www.SweSUB.nu - Spöklika texter
Tack alla för att ni kom, och så...
...äter vi lite tårta.
Försiktigt!
- Du tappar mig, Ben. - Jag ska tappa dig.
- Ligg kvar precis så. - Ben.
- Det räcker med kort! - Kom igen!
Du är vacker! De ska bevaras för evigt.
Det här är vad jag får för att jag har gift mig med en fotograf.
Vad gör du så långt borta från mig?
Den vackraste rodnande bruden i hela Brooklyn.
Du har varit underbar under hela tiden.
- Ja, jag har varit underbar. - Ja, det har du.
Jag lovar att du kommer få roligt.
Tänk bara, den första stämpeln i ditt nya pass kommer att vara från Japan.
- Hur häftigt är det? - Det är häftigt, riktigt häftigt.
Bilen är här om en timme.
Bäst du skyndar dig om du ska fullborda den här saken.
Gud, titta.
- Det är vackert, va? - Det är underbart!
Snabbt. In i bild.
Ben.
Ledsen, men kan du kolla kartan? Jag är helt vilse.
- Ledsen att jag väckte dig. - Det är okej.
Har du kört över en bro?
- Vad är det sista du har passerat? - Den här korsningen här...
Jane. Jane?
- Jane, älskling, är du okej? - Vi körde på en tjej.
Det var en tjej på vägen. Jag tror att hon kan vara död.
- Herregud. - Det finns inget här, Jane.
- Jag kan ha dödat nån. - Det finns inget här, Janie.
Hon kan ha blivit täckt av snön. Vi måste hitta henne, Ben.
- Det finns inget blod. Ingenting. - Vi måste hitta henne.
Vi går tillbaka till bilen. Det är iskallt här ute.
Jag ska ringa polisen och skaffa hjälp.
- De kan inte bara åka. - Älskling.
De letade i skogen, ringde sjukhusen. Finns inget. De tror det var ett djur.
- Är du säker på att det var en tjej? - Hon stod precis här, Ben.
Okej. Det finns inget mer vi kan göra ikväll.
Så kan vi åka nu, snälla?
Jag tror nåt har vridit sig där bak.
Vi gjorde allt vi kunde, Jane.
Det är några dagar kvar tills jag ska jobba. Kan vi försöka njuta av det.
Vad sägs om lite grönt te? Sen kan vi sova i ett år.
- Kanske två. - Ja.
Jag har glömt hur vackert ljuset är här ute.
Vi måste...börja ta lite kort.
Vad skulle en tjej göra mitt på vägen med en sån klänning?
Vi har pratat om det här, älskling.
Om där var en tjej...om...
Då måste nån ha stannat och hjälpt henne.
- Jag vet. Jag bara... Jag kan inte... - Snälla, Jane. Var inte så dramatisk.
Om det var en tjej, så lovar jag dig...
...att hon sitter i en säng, äter glass och får gipset signerat.
Följ med mig så tar vi några bilder.
- Har de glass i Japan? - Ja, det har de.
- Men...den har fisksmak. - Jaha.
Bra... Nej, nej. Perfekt. En sekund.
- Det är faktiskt kallt, Ben. - Jag vet. Jag kommer.
- Första för mamma. - Ett familjeporträtt.
- Får jag trycka på knappen? - Vill du trycka på knappen?
- Det är därför jag får bra betalt. - Jane fryser.
Vi borde definitivt värma upp Jane.
Ben-san!
Yoko.
- Fru? Gratulerar. - Tack.
- Och gratulerar till jobbet. - Tack.
Ben-San!
- Vi ses. - Bruno! Två år!
- Som om du aldrig åkte. - Borde kanske aldrig gjort det.
- Det måste vara Jane. - Bruno, Jane. Jane, Bruno.
- Gratulerar. - Tack.
- Ledsen, jag hann inte, men... - Ben har berättat så mycket om dig.
Hoppas det var de bra sakerna.
Ledsen för att smekmånaden blev kortare. Vi har faktiskt en klient som väntar.
- Oroa er inte för mig. Gå. - Okej.
- Lycka till. - Ledsen att jag är sen. Rusningstrafik.
Oroa dig inte. Du är ett fotogeni. Det är därför jag tog hit dig.
De sista modellerna är fastställda. Fick du bilderna vi skickade?
Jadå, men det är några jag vill träffa personligen.
- Ja, det kan jag tro. - Lägg av.
Ta det med Adam imorgon.
Klienterna är ivrigare med att komma igång nu.
Och de är väldigt nöjda med vårt val av fotograf.
- Klar? - Ja.
Det är en ombyggd vind, men det är mycket finare inne.
Alla hemmets bekvämligheter.
Den här vägen.
Här är fotostudion.
Hej! Trevligt att träffas.
Ja, det är din assistent. Ben Shaw, Seiko Nakamura.
Och det här är Bens fru, Jane.
- Hej, trevligt att träffas. - Detsamma.
- Fungerar det här? - Ja. Jag ska visa mörkrummet här...
...för de svart-vita bilderna.
Kommer det att funka?
- Är det bra? - Ja, ja. Bättre än bra.
Bra. Vi går upp och kollar in resten.
- Bor det folk här? - Nja, er är den enda färdiga än.
Ni har hela stället för er själva.
Bra för ett nygift par, va?
De mesta kommer från andra tagningar.
- Antog att de inte skulle sakna det. - Du har alltid varit en lömsk jäkel.
Seiko har hyrt resten.
- Inte så dåligt, va? - Skojar du? Det är strålande.
Kolla in stället.
- Våra grejer. - Jag måste tillbaka till kontoret.
Du har ordnat det för oss. Jag uppskattar verkligen det här jobbet.
Kom igen. Det ser bra ut för mig är du är här.
Dessutom blir det som gamla tider.
- Glöm inte middagen med Adam. - Låter fint.
Godnatt.
- Det är enormt! - Och allt är vårt!
Har du sett den här synen av Tokyo? Önskar att jag hade tagit med kameran.
Synd att det inte finns nåt annat vi kan göra...
...här uppe.
Herr Ben Shaw.
Du måste få det undersökt, älskling.
Vad är det här?
En liten överraskning.
Det är smekmånadsbilderna. Bruno fick filmen igår. Seiko lämnade dem precis.
Gud vad jag ser gräslig ut.
Vad är det här?
Vet inte. Reflektion kanske?
Eller en dålig bildruta på rullen.
- Nej, det är på fler bilder. - Är det?
Jag satte kanske i rullen dåligt.
Om det är så, måste vi bara ta om bilderna.
Njut av din första dag i Tokyo.
Öppna ögonen. Precis så.
Stilla så. Stilla.
Precis så. Ögonen på mig.
Kan du släppa flaskan lite... Bra där. Perfekt.
Stilla så. Sista bilderna.
Ljuvligt. Perfekt.
Flyttar du ner handen en liten bit till? Lite till, mer. Bra där, perfekt.
Stilla så. Sista bilderna.
Ursäkta mig. Kan ni visa vägen till... Jag letar efter...
Jag är ledsen.
- Hej. - Hej, älskling.
- Hur var din första dag i Tokyo? - Det var...
Bra. Regnig.
Ja, du är genomblöt.
Megan ringde och sa att hon skickar bilderna från bröllopet.
Vad bra. Jag borde ringa henne.
Det kan du, men klockan är tre på natten i New York.
Igår.
- Hur har du haft det? - Det är...kontoret.
Det tar bara en sekund. - Tack.
- Moshi mosh. - Vart gick du?
- Jag bara gick omkring för det mesta. - Får jag titta på era bilder?
Visst. Det är bara turistbilder.
Gud.
Va?
Andebilder.
Vänta. Vet du...vad det där är?
Ja. Mitt ex jobbar på en tidning med andebilder.
- Finns det tidningar med det? - Ja.
Nån engelsk?
Jag kan presentera dig efter fotograferingen imorgon.
- Kom igen. Det blir kul. - Så sött. Tjejerna ska ha en träff.
- Okej, visst. - Bra.
Hej.
- Adam, det här är Jane. Jane, Adam. - Hallå. Jag är Adam.
- Trevligt att träffas. - Ett nöje att få träffa er.
Kolla, du ser ut som en gammal man.
- Har du en käpp eller nåt där, kompis? - Ja, jag har din käpp här.
- Sake? - Låter toppen. Visst.
Vad gör du när du inte reser jorden runt med honom?
Jag är engelskalärare för sexor.
Jaså? Då måste du ha fullt upp.
Nej, jag...
Du, Bru. Minns du den ryska värdinnan häromkvällen?
Jag ringde henne. Hon kommer till audition på onsdag.
- Den här killen är otrolig. - Vissa saker förändras aldrig.
Det är mitt jobb.
Vad är det du gör exakt, Adam?
Jag...jag fixar modeller.
Jag har fixat tjejerna till den här killens två nästkommande veckors jobb.
- Ni bildar ett ganska bra lag, va? - Det gör vi verkligen.
Tre amigos på den internationella avdelningen.
- För goda vänner. - Kanpai.
Perfekt.
Ögonen mot linsen.
Bra där. Stilla. Perfekt.
Emi, kan du flytta pipan... 6 tum från din mun.
Nej, ut. Bra.
Räcker med färger nu. Vi tar lite svart-vitt.
Ser du där uppe? Det är mitt kontor där uppe i hörnet.
- Är det ditt kontor? - Flytta dig ur bild, snälla. Bruno!
- Det blir massor av tid för sånt sen. - Okej.
Flytta dig ur bild, snälla.
Du lämnade mig.
- Vad sa du? - Va?
- Vad sa du nyss till mig? - Inget.
Okej. Då kör vi.
Kan du ta fram benet lite, Sandra?
Tack.
Japaner älskar paranormala fenomen.
- Och din pojkvän jobbar här. - Nej.
Ritsuo är min ex-pojkvän. Han träffar Yukiko nu.
Konnichiwa.
- Seiko? - Ritsuo?
Ledsen. Jag... Jag undrar om ni kan berätta var ni får era foton ifrån.
Han är en bluff.
Våra läsare vill se skrämmande bilder och de äkta är svåra att få tag i.
Så, det är inget märkvärdigt.
Är inget av det här verkligt?
Det sa jag aldrig. Jag startade tidningen för tre år sen.
Och det här är det första kortet vi publicerade.
Det är jag på kortet.
Det togs efter min mors död.
- Det är äkta. - Men det är bara en bild.
Kom, jag vill visa dig nåt.
Vi har inte förfalskat de här.
Andefotografering har funnits sen 1800-talet...
...lika länge som fotografering har funnits.
Runt hela världen har de här bilderna dykt upp...
...och sammanfört oss med det osedda.
Jag tror att de försöker säga oss nåt.
- Som vad? - Det beror på människorna och bilderna.
Obesvarad kärlek.
Kanske har du haft en oavklarad affär med en död släkting.
Kan vara din far, mor...barn.
Jag har sett bilder med levande människor som visat sig.
Jag tror att det är starka känslor som vill göra sig själva hörda.
- Som ett meddelande. - Ja.
Varför all denna möda om man inte har nåt att säga?
Är du intresserad så har vi nyss gjort en stor artikel om ett lokalt medium.
Va?
Han är en kraftfull spiritualist.
Vi fick honom att titta på en massa foton. Här.
Betyder det här att ni inte kan tala om vilka som är äkta eller inte?
Man kan inte förfalska en Polaroid. Det finns inga negativ.
Man laddar en film och trycker på slutaren.
Och ut kommer ett foto. Hur ska man förfalska det?
Du borde ta ett kort på din flickvän. Min ande gillar inte henne riktigt.
Då borde jag kanske ta bilder på dig.
Vad ska du göra med den?
- Hallå. - Hej.
Är allt bra?
Ja.
Ja. Allt är bra. Jag bara... Jag...
Jag fick några kemikalier i ögonen.
Jag är ledsen.
Kan nån få den att stanna? Nån som vet hur...
Jag måste tillbaka. Snälla, hjälp mig nån!
Säg att det inte är mitt fel. Säg att de förstörde dem på labbet.
- Det finns på negativen, de har kollat. - Varför ser vi inget i polaroiden då?
Då måste de ha fördärvat dem på labbet!
Säg bara att det inte är mitt fel.
Vad är det som pågår?
Filmen från dagens tagningar är kass.
Okej, jag går.
- Hej då, Jane. - Hej då.
Hur illa är det? Kan du ta om det?
Nej. Inte utan att rasera budgeten och planeringen.
- Om jag ens får. - Det som hände var ett misstag.
Ett väldigt pinsamt och dyrt misstag.
Vi har sett det förut.
Som bilderna från stugan.
Det låter vettigt. Det är samma kamera.
Den måste ha pajat i krocken.
Nåt kom i den eller en ljusläcka. Jag vet inte.
Jag är lycklig över att inte få kicken idag. Vore det inte för Bruno...
Jag såg henne.
Vem?
Tjejen från vägen.
- Hon följde efter oss till Tokyo. - Det betyder att hon mår bra.
Hon mår inte bra, Ben. Herregud, hon...
Jag tror att hon är död.
Janie. Jag vet att det här har varit svårt för dig.
- Och jag förstår, med tanke på... - Jag vet. Jag vet.
Jag vet att det låter galet. Men tänk på det.
Har du sett eller känt nåt konstigt?
- Sen kraschen? - Jag har inte sett några spöken, Jane.
Det är vad det här är om, va? Det är det du säger. Lyssna på dig själv.
Hör du vad du säger? Spöken?
Jag önskar att jag kunde sluta mitt jobb. Det gör jag.
Jag önskar att jag kunde spendera all tid med dig, men det går inte.
Jag har inte bett dig hålla min hand.
Inte idag! Jag är ledsen.
Jag är ledsen, men jag är inte din jävla pappa.
Jag ser ingen allvarlig skada. Jag kan ge dig nåt för smärtan.
Jag är ledsen för igår kväll, älskling.
Det är nog kontoret. Jag kommer strax.
- Tjenare. - Hej, det är jag.
Vi kan väl sluta att bråka. Jag är ledsen för hela saken.
Jag tänkte att jag kunde laga middag åt dig.
Ben? Är du där?
Nej! Herregud!
Ben!
Ben?
Jag är så ledsen. Jag är så ledsen, älskling.
Du såg henne.
- Stressen börjar nog att ta på mig. - Men du såg flickan.
Seiko tog med mig så att jag fick möta hennes ex.
Han sa att känslomässig energi kunde överföras till film.
Jag vet. Jag vet. Men alla dina förstörda foton?
Allt som har hänt... Jag tror att det är tjejen från vägen.
Hon är arg för vad jag gjorde. Det finns en man som människor går till...
För att... Rena sina själar. Han borde titta på våra bilder.
- En spåman? - Snälla. Jag behöver dig.
Vad kan det göra för skada?
- Vi kan gå in. - Vi såg din artikel.
Vi ville veta... Vad är det här...?
Vad är du? Inte huden.
Det här är inte oss. Vi är anden.
Levande. Anden är energi.
När kroppen dör, ruttnar köttet. Anden ger sig av, men energin är kvar.
Ljus är energi. Kameran fångar ljuset.
Det är så det fungerar.
Vad får dem att visa sig?
Passion vrider anden. För mycket åtrå... Eller kärlek... Eller hat.
Anden blir... Låst till kroppen.
Fångad i döden.
Mr. Murase... Vi var med om en olycka.
- Han pratar galet! - Han försöker att hjälpa oss.
Vi ger oss av! Kom igen!
- Han kan inget göra sa han. - Sa han nåt som kan hjälpa oss?
Killen är en bluff. Vi ödslar bort vår tid här.
Seiko. Hej, det är jag.
Ursäkta att jag är sen. - Kan vi prata om det senare?
Senare. - Förlåt, allihopa.
T.G.K. Seiko?
Har ni en polaroidkamera som jag kan låna?
Var är du?
- Vi ses imorgon. Tack för hjälpen. - Nöjet var på min sida.
Jag är fortfarande härinne! Hallå!
Jane? Är det du? Fan också!
Det här är inte roligt längre! Sätt på lyset.
Hallå?
Vem är där? Vem är där?
Du vet vem hon är.
Megumi var en översättare. - Bra, ursäkta mig, miss.
Kan du komma fram lite? Okej.
Jag tror inte att hon hade haft ett seriöst förhållande innan.
Jag, oss, hennes jobb... Det betydde frihet för henne.
Hennes far samtyckte inte.
- Den här är till dig. - Hon ville vara mer och mer hos mig.
Herregud. Du borde verkligen inte ha gjort det här.
Hennes far dog plötsligt. Han hade varit sjuk ett tag.
Efter det blev hon annorlunda. Krävande.
Jag vet att hon led. Jag blev inte kär i henne. Hon kände det.
Hon blev mer intensiv, tvångsmässig.
Jag kanske inte visste vad vårt förhållande betydde för henne.
Hon var farlig, Jane. Hon skulle skada nån... Sig själv.
- Lämna mig inte! - Släpp den! Det här måste sluta!
Jag klarar inte det här längre. Hon vägrade att lyssna på mig.
Hon lämnade mig inte ifred. Hon följde efter mig överallt.
- Bruno och Adam skulle prata med henne. - Och?
De sa åt henne att sluta, att det var över.
Att hon gjorde sig till åtlöje. Efter det, såg jag henne aldrig igen.
Du bara knuffade bort henne.
- Jag vet att jag inte skötte det bra. - Men vad gjorde hon på vägen?
Jag vet inte. Hon måste ha följt efter mig. Jag borde ha sagt nåt...
...men det är inte det lättaste att berätta för sin nya fru.
Det är så galet. Vi kanske borde ge oss av.
Åka tillbaka till New York. Vad tycker du?
- Verkligen? Fotograferingen då? - Jag kan fixa ett annat jobb.
Men jag tänker inte riskera dig.
Ja.
Väckte jag dig?
Nej, jag tittar på TV.
Jag har tänkt på Megumi. Vet du vad som hände med henne?
- Jag såg henne häromdagen. - Va? Är du säker?
- Vad sa hon? - Inget. Hon var på gatan.
Hon pekade på mig, och gick åt andra hållet. Hon skrämmer mig.
- Men du är säker på att det var hon? - Vem pratar du med?
Ingen, jag kommer strax. - Kan jag ringa dig imorgon, Bruno?
Okej.
Om jag visste att det var nödvändigt hade jag tagit på mig nåt finare.
Det blir bra.
Jag är lite nervös.
Låtsas bara att jag är en kund på din restaurang.
Jag brukar inte servera i mina underkläder.
Det finns en första gång för allt.
Du måste skoja med mig.
Du vill vara en mode-modell. Provbilderna får innehålla lite mode då.
Snyggt.
- Ta kort nu, cowboy. - Det ska jag.
Jag tänker inte posera om du inte kommer att ta bilder.
Jag ska ta bilder. Vi går till trapporna. Kom.
Du är vacker på riktigt.
Det är Bruno.
- Det har skett en olycka. Det är, Adam. - Vad för olycka?
De vet inte.
- Var är han? Vi kommer. - På ett sjukhus i Shinjuku.
- Bruno borde ha varit här. - Försök igen.
Hallå?
Bruno. Vi behöver dig här nere. Adam klarade sig inte.
Bruno?
Bruno!
Bruno. Sluta! Bruno! Bruno!
Bruno!
Han förstörde foton. Det är ingen tillfällighet.
Jag vet... Hon dödade dem. Hon dödade mina vänner.
- Det var ju vi som körde på henne. - Jag vet inte. Vi måste ge oss av.
Det måste vara från Megan.
Okej. Jag har biljetterna. Vi kan byta dem sen.
Vi ska ingenstans.
- De här bilderna togs innan kraschen. - Det handlar inte om kraschen.
Hon var med oss innan vi kom hit. Hon har varit med oss hela tiden.
Mediumet sa att anden är bundet med köttet. Till och med i döden.
Vi måste hitta henne, Ben.
Megumi hade ett hus några timmar utanför Tokyo. Vi kan börja där.
Hallå?
Är det nån där?
- Hon är inte här. Kom så går vi. - Vänta. Hörde du det där?
Ben.
Kom igen.
Megumi?
Megumi.
Polisen sa att Megumis begravning är imorgon. Hon blir kremerad.
Sen kan vi åka hem.
- Jane! Jane. - Vad är det? Ben?
Vad är det, älskling?
Jag hade en dröm. Jag hade en dröm.
- En mardröm? - En dröm bara.
Ben? Ben!
Ben!
Ben, det är... Ben!
Ben! Sluta! Nej! Snälla! Ben!
Herregud! Ben?
Ut härifrån! Lämna oss ifred! Hör du mig?
Han lämnade dig för att han aldrig älskade dig!
Ben!
Jag har dig.
- Flyg säkert. - Tack.
- Hej då. - Ta hand om dig.
Hej. Jag är tillbaka. Janie? Jag har med mig cheesecaken.
Vad är det?
Var fick du tag i de där?
Sluta.
- Sluta, sa jag, Jane. - Vad hände? Vad gjorde du med flickan?
- Älskling, det är inte vad du... - Vad gjorde du med henne?
Du vet inte hur det var, älskling. Hon var galen.
Jag visste inte vad jag skulle ta mig till. Hon gav aldrig upp.
Adam sa att han hade piller. Som sömnpiller. Fast lite starkare.
En drink. Jag vill bara be om ursäkt.
- Kanpai. - Kanpai.
Vi skulle bara ta bilder. Som jag kunde använda emot henne.
Jag kunde visa dem på jobbet, visa dem för hennes mamma.
Det lät okej när vi pratade om det.
Ben.
- Jag ska bara fixa ljus. - Vad väntar du på?
Kom igen, ta en bild.
- Nu måste det hända nåt. - Ben? Ben!
Det är roligt. Oroa dig inte.
Det är lugnt. Oroa dig inte, det är bra.
Pussa en kind du också. - Såg det bra ut?
- Vi har det bra här. - Bra piller.
Fick du med det här? Kom igen, vart ska du?
- Ben. Ben! - Vart ska du?
- Vi gör det på golvet. - Ja, har du henne?
Hon är stark.
- Såja, tjejen. - Håll ner henne, Adam.
Kämpa inte emot!
Jag vet att det var fel, Janie.
Jag borde ha gjort någonting. Men jag rörde henne aldrig.
- Va? - Jag tog bara bilderna.
- Det var Adam och Bruno som ballade ur. - Därför dödade hon dem!
Men inte mig. Det var en varning.
Hon ville att jag skulle se mannen som hon visste om.
Hon försökte att hjälpa mig.
Jag är en annorlunda person nu, Jane.
Hur kan det göra dig annorlunda?
- Jane. - Och det sjuka är, du kunde...
- Du kunde leva med det här. - Janie. Jane!
Du förstår inte. Hon var galen! Nu tar vi ett djupt andetag.
Vi tar en liten stund. Vänta.
- Vänta, sa jag! - Vänta på vadå?
Vad ska du kunna säga som förändrar nåt?
Jag måste gå. Jag måste... Jag behöver tid att tänka.
Nej, det behöver jag inte.
Jag vill inte spendera mitt liv med dig.
Jane. Lämna mig inte, Jane. Lämna mig inte!
Lämna mig inte med henne, Jane!
Det var det här du ville, va?
Du och jag.
Tillsammans för evigt.
Var är du? Var är du?
Hon är borta. Det var det här du ville, eller hur? Eller hur?
- Du måste kolla upp det där. - Jag tror att jag vred till nåt.
- Du är som en gammal man. - Jag vet.
Hon har varit med oss hela tiden.
Bort! Försvinn!
Du kommer aldrig att vinna.
Helvete.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator och FRiEND
www.SweSUB.nu - Spöklika texter