NOC V MUZEU
Dávej bacha!
NEFUNGUJE. FAJN POKUS.
Ach, ne!
Ale no tak.
Ahoj Miku.
-Ahoj Larry! -Ahoj! Jak se vede?
Neviděl jsi Nickyho?
Ten už šel domů s Erikou. Dneska totiž neměl odpolední.
Jdeš na rodičák?
DEN POVOLÁNÍ RODIČŮ
-Ahoj. -Ahoj. Pojď dál.
-V pohodě? -Jo, jo.
Proč jste mi neřekli, že je rodičák?
Jak to? Nicky ti to měl vyřídit!
No jo. Tak asi zapomněl.
Á, vida. Tady je. Jak se máš, Larry?
Fajn. Co ty, Done?
Bezva.
To je počasí.
Kosa, že jo. Kosa, kosa, kosa. Dokonce i s kosákem!
Dejte mi pokoj. Hele, řeknu mladýmu, že seš tady, jo?
Bezva, bezva. To je príma. Ano. Díky.
Páni, ten tvůj snoubenec má teda na opasku hejblat.
-Nech toho. -Co?
Proč? Dyť je to hotovej
Batman mezi makléři.
Obchodníky s obligacemi. No jo, jasně. Promiň.
Jak to vlastně vypadá s tím tvým virtuálně reálným golfovým trenažérem?
No, dělám na tom. Pořád čekám, až na to bude technika.
Není to snadný. Je tam fůra součástek.
Hele, myslíš, že by se Nickovi líbilo v Queensu?
To snad ne. Larry, už tě zase vyhodili?
No to...
Nevyhodili mě. Ne! Totiž...
-Jenom jsem... -Tak mě poslouchej.
Nevím, kolik toho Nicky ještě snese.
Vždyť to je každejch pár měsíců nová práce a novej byt.
Kdyby nešlo o něj, neřeknu ani slovo. Nepletla bych se do toho.
Jenže to je hrozná nejistota. Tohle mu nesvědčí.
Snažím se to právě nějak vyřešit. Stačí?
No,
možná by s tebou Nicky neměl zůstávat.
-Co? -Teda aspoň dokud se fakt neusadíš.
Čau, tati.
-Ahoj. Tak vlítnem na to? -Jasan.
No tak jedem! Makej! Do toho! Tak už přihraj!
Co je? Nicky! Není ti nic?
-V pořádku? -Dobrý. Co kdybys zas zmizel?
Poslouchej, jejich levej obránce mizerně bruslí,
vem to po levý a máš šanci dát gól. Jasný?
-Tak jo, dík. -Dobrý.
V pohodě. Bezva. Můžete pokračovat.
Hrajte!
V pořádku.
Řeknu ti, dneska jsi je roznes na kopytech.
Podle mě bys mohl klidně uvažovat o NHL.
No jo, jenže já už nechci bejt hokejista.
-Fajn, a co budeš? -Obchodník s obligacemi.
Obchodník s obligacemi?
Jo, jako je Don. Minulej tejden mě vzal k sobě do práce.
No bezva.
Takže chceš chodit každej den v obleku a kravatě?
Jako takovej nějakej robot?
Věř mi, v kóji se hokej hrát nedá. To jde blbě!
No, on má docela velkej kancl.
O to přece nejde. Vždyť ty hokej miluješ!
To jo, jasně, ale obligace mám jako sichrovku.
Jako sichrovku?
Počkej, moment! Na sichrovku seš ještě trochu mladej.
A vůbec, od koho jsi to slovo vlastně slyšel?
Máma mluvila s Donem o těch tvejch úletech.
Říká tomu úlety?
Prej by sis měl najít nějakou sichrovku.
To se fakt zase budeme stěhovat?
No, nevím. Uvidíme. Ale
v Queensu je spousta parádních míst.
-Jo. -No tak,
Nicky, koukni se na mě.
Podívej se! Chci ti něco říct.
Vím, že mi to poslední dobou zrovna moc nevychází
a že jsi to měl těžký.
Ale mám pocit, že nadchází moje chvíle. A až přijde,
tak všechno začne zase klapat. Chápeš?
A co když se pleteš?
Neměl by sis najít práci jako každej normální chlap?
No jo...
To se všechno uvidí. Jo?
Tak pojď, vrátíme se k mámě, pojď.
Pane Daley, jsem tady už třiačtyřicet let,
ale takový životopis jako ten váš jsem ještě neviděla.
No bezva.
To nebyl kompliment.
Stojí tu, že jste byl výkonný předseda
Snaptime Industries.
Povíte mi o tom něco víc?
Jistě. Byla to mateřská organizace
pro můj vynález, Luskač.
Lusknete a rozsvítí se, lusknete a zhasne se!
Ale to už se přece vyrábělo, ne?
Ne, ne. To byl Tleskač,
čili mi ten nápad víceméně ukradli.
Osobně v tom nevidím celkem žádný rozdíl. Jenže,
víte, nejspíš asi
velká část obyvatel
pravděpodobně neumí pořádně
luskat. Tleskat je snazší.
To je otázka.
Nemůžu vám pomoct.
Debbie?
Můžu vám tak říkat?
Když jsem vstoupil,
ucítil jsem mezi námi vzájemné spojení!
Já žádné spojení necítila.
Podívejte,
já potřebuju zítra práci.
Když ne tak...
Potřebuju ji, chápete?
No, já nevím.
Něco bych tu možná měla.
Odmítli zatím každého, koho jsem jim tam poslala, ovšem...
Bezva.
Kdoví?
Třeba budete mít štěstí.
-Pardon. Dobrý den. -Dobrý.
Jsem Larry Daley. Mám domluvený pohovor s panem Fredricksem.
-Ano, ještě bude v kanceláři. -Bezva.
-Rebecca Hutmanová. Jsem průvodkyně. -Těší mě.
-Tak já vás tam nasměruji! -Bezva.
Teddy Roosevelt, co?
-Ano. Velký vizionář. -Ano. To rozhodně.
To byl náš čtvrtý prezident, co?
-Šestadvacátý. -Šestadvacátý.
Prosím, nesahejte na exponáty. Tedy...
Chátra.
Slečno Hutmanová. Takový chaos tu nemohu trpět.
Toto je přeci muzeum. A ne...
Víte, co znamená muzeum?
To rozhodně neznamená: "Jů, tati, hele, to je tyranosaurák!
Šáhnu mu na nohu!" Ne!
Dohlédněte na to, prosím.
-Jistě, pane. -Děkuji.
Doktor McPhee, ředitel muzea.
S ním asi bude sranda.
Dávejte na své děti pozor, ano?
OSTRAHA
Haló?
Dobrý den. Jsem Larry Daley. Vy jste pan Fredricks?
Pan Fredricks byl můj otec.
Já jsem Cecil. Těší mě, že vás poznávám, Larry. Pevný stisk.
To mám rád. Hodně toho o muži prozradí. Pojďte.
Vezmeme to čistě pracovně.
Muzeum dost prodělává. Dost děsivě.
Dnešní děti asi nezajímají voskové figuríny nebo vycpaná zvířata.
Takže se redukují stavy. Jinými slovy, propouštějí
mě a další dva noční hlídače.
A má nás nahradit jeden nový.
-To je mi líto! -No, co člověk nadělá.
Chci vám představit své dva kolegy.
Reginalde? Gusi!
Kde je! Roztrhnu ho jak hada!
Gusi, tohle je Larry Daley, co chce dělat nového nočního hlídače.
Cože? Nočního?
To ne, ta paní v agentuře říkala, že jde o práci v muzeu.
Tohle je ta nejdůležitější práce v muzeu.
Vypadá jako pošuk.
Ne, je to výtečný hlídač a umí to skvěle s lidmi.
Tak hele, ty hašašíro. Nic na mě nezkoušej.
Jednou jsem vydržel devět kol s Johnem L. Sullivanem.
Ty jsi v životě se Sullivanem neboxoval!
Pánové, máme tu uchazeče o práci.
Má skvělé doporučení a ukázkový přístup,
takže bych mu dal šanci. Co vy na to?
Moment. Já bych si to možná chtěl ještě trochu rozmyslet.
Chceš tu práci nebo ne, škubane?
-Ne, jasně, chci tu práci. Já... -Tak vítej mezi nočními hlídači, Larry.
Larry? Sejdeme se v prvním patře.
Vezmu si ortopedické boty a trochu tě provedu. Mám artritidu.
Stáří není žádná slast, příteli. Jen jdi.
Podle tebe je to vážně on?
No jo.
Je to on.
Musíš sebou hodit, Larry. Na starého dědka jsem dost čiperný.
Tohle je sál s dioráma.
No jasně.
Tyhle prcky si pamatuju. Pěkný.
Cecile!
Haló, Cecile?
Tak co, dostal jsem tě?
To teda jo.
Ale teď vážně, žádné skopičiny tady. Tyhle věci jsou vážně staré.
Takže. Jak vidíš, moc lidí tu vážně není.
Tam vlevo, to je náčelník Hunů, Attila.
A tady máme hlavu z Velikonočního ostrova.
Ahoj, Cecile.
A tohle je pochopitelně sál afrických savců.
No jo.
Opice! Miluju opice!
-Jo. -Je to fešák.
Jo, říkáme mu Dexter. Je to
náramný čtverák, viď, Dextere?
Kupředu.
A tady tohle je chrám faraóna Ahkmenraha.
A v tom hrobě tam dole je samotný faraón.
Pěkný.
A tam na stěně visí
Ahkmenrahova deska, jeho nejcennější majetek.
Čtyřiadvaceti karátové zlato. Má to ohromnou cenu.
Hm. Paráda.
To tedy ano, Larry.
Veliká.
Takže tě čekáme zítra v pět. Zaučíme tě do tvých povinností.
Tak jo. V pět tady budu.
Tak pojď!
Ahoj, to jsem já. Takže mám práci.
Tak to je skvělé. A jakou?
No, budu dělat
v Přírodopisném muzeu.
Jo, řekni Nickymu, že se nebudeme stěhovat.
Tak to je bezva, Larry.
Jo, to teda jo. Takže se uvidíme zítra?
-Dobře. -Tak jo. Čau.
Larry?
Klíče, baterka.
Bezva. Připni si je na pásek.
V noci tu bývá někdy trochu strašidelně,
tak si můžeš rozsvítit.
Dobře. Baterka, klíče. Na co jsem zapo...
Příručka s pokyny.
Pokyny.
Bereš to popořadě. První, druhý, třetí...
Čtvrtý?
Děláš chytrýho, co?
Měl bych ti dát do nosu, ty jeden chytrolíne!
Dej mu pokoj, Gusi. Zvládneš to, Larry, že jo?
Jo, jo, jasně.
-To bych ti radil! -Gusi.
Larry, prováděj je popořadě, všechny a rychle.
A teď to úplně nejdůležitější. Nic nesmí dovnitř ani ven.
Ven?
Zlom vaz, synu.
-Dobrou, Gusi. -Puchejř jeden. Chytrolín.
Kupředu.
Haló?
Kontrola.
Kontrola!
Já jsem Larry.
Kontrola. Larry. Larry.
Pondělí! Pondělí! Pondělí!
Sraz monster trucků.
Cecile?
Fakt moc vtipný, Cecile!
To má bejt nějakej copperfieldovskej trik?
To je divný.
Cecile?
No tak! Točte se!
-Jméno, prosím? -Cecil...
-Fredricks.
-Haló? -Cecile! Tady Larry Daley!
Larry, slyším. Co pro tebe můžu udělat?
Ten dinosaur... Ten dinosaurus je živej!
Strašně špatně tě slyším, kamaráde.
Tequila!
Ten dinosaurus je živej!
Řekni mi, co mám dělat?
Přečti si pokyny. Je tam všechno vysvětlené.
Tak jo. Mám je!
-Na viděnou zítra. -Počkat! Co?
"Za prvé: Hoď kost."
Jakou kost?
Ty aportuješ?
Chceš aportík?
To snad ne.
-Haló! -Ano?
-Ty dát mi žvejku. -Mám ti dát žvejku?
Ty nová bejku. Ty dát mi žvejku.
Jenže, víš co? Já žádnou nemám.
A nejmenuju se bejk, ale Larry.
Ne, ty jmenovat bejk.
Ty teď v maléru, bejku.
Radši zdrhat o sto šest, když jít hunský hrdlořez.
Tak zatím, bejku.
Co se to děje?
Zdar.
Jak se vede?
Ty jsi...
"Sakagahwa... hwaya?
Ty jsi Sakagawaya?
Aha. Sakagawea. Ty jsi Sakagawea!
To sklo. Není tě...
Ty mě, ty mě neslyšíš?
Pardon. "Která asistovala Lewisovi a Clarkovi..."
Jasně! Takže to je Lewis a Clark, a ty jsi... Jo.
Vypadáš... Já jsem Larry.
Co se to děje? Co se... Nevíš, co se to tady děje?
Hunové! Musím...
"Za druhé: Zavři lvy, jinak tě sežerou."
Haló! Ty tam!
Plecháči! Ahoj.
Jsem tady novej a prej mám zavřít lvy, nebo mě sežerou.
Ty seš Galileo? Ne?
Tak jo...
Já jsem
tu novej a chci vás jen zavřít,
takže pokud nejste proti, vezmu si ty papíry
a přestanu vás prudit, jo?
"Zkontroluj si opasek. Opičák ti nejspíš ukradl klíče."
Opičák.
Hej! Hele, ty tam. Ahoj. Jak se jmenuješ? Ty seš...
Ne, ne, ne. Pojď sem. Vrať se.
Dewey? Jmenuješ se Dewey?
Ne, ne. Co to jen bylo? Dexter? Dexter, že?
Hele, Dextere, dáš mi ty klíče?
Chci jen zamknout.
Buď hodný. Pojď za tatínkem.
Děkuju. Dáš mi ty klíče? Hodná opička.
Tak je dobře. Díky.
Ale, ale, vždyť je dobře. Moc, moc ti děkuju.
Zlobíš! Nech toho opičáku!
Tohle teda ne! Už jsi skončil?
Máš proti mně něco? Hm?
Já na lidi taky nemočím, jasný?
A taky... Něco ti řeknu. Ty klíče?
Hej, Dextere! To není vtipný! Dej to sem!
Dextere! Dextere, dej...
Ne. Vím, na co myslíš. Nedělej to. To není dobrej nápad.
Ne, Dextere, já je potřebuju!
Nepodporujte ho v tom! Děláš před kámošema haura?
Vy tři! Myslíte si, že on to vede a vy jste jeho malé publikum?
Jo? Ne, nedělej to! Ano?
Hele, hele. Ty!
Ne, to snad není pravda.
Ach jo.
Co blbnete, lidi?
Sakwa!
Jau!
Hej! Hej!
Haló! Nechte toho!
Svažte ho, chlapi!
-Na něj! Na toho mezulána! -Hele, co to děláte?
Řácky ho svažte! Nynčko už nejsi takový obřisko, co?
No tak, nechte toho!
Každou noc, rok co rok,
nás jeden z hlídačů zavře do těch vitrín!
Ale já vám říkám, pane, dosti již!
Rozpalte železnýho oře, hoši!
-Hej, blonďáku! -Jsem Jedediah.
Tak Jedediahu! Zastav ten vlak! Prosím!
-To asi nepůjde, přerostlíku! -O co tu vlastně jde? Hm?
-Někdo musí zaplatit. -No jo. Ale za co?
To nevím! Prostě zaplatit! A přestaň fňukat a chovej se jako chlap!
Ne, fakt, zastav ten vlak.
-Budiž, zastavte vlak! -Díky.
A teď pěkně plnou parou vpřed! Rozmašírujte mu hlavu na fašírku!
Ale, to je na nic!
No tak, to stačí.
Pryč, je-li vám život milý!
OBR SE UTRHL!
Držím ho hoši! Mám ho!
A sakra. Připravte katapulty!
Zadrž, Oktavie. Todlenc nejni tvůj boj. Ten obr je na naší půdě.
Hele, hele, ty. Mrňousi. Jede? Jo, ty.
Promiň, jo.
Nech si ty povýšený kecy!
Nejsem obr, hoši. Jen vy jste fakt mrňaví.
Možná jsme malí, však naše srdce velká jsou.
Metaforicky řečeno.
Neberte to ve zlým. Říkám jen, že jste prťaví!
Ticho! Říše římská nezná hranic!
-Nedělej to, synku. -Co jako?
-Oktavie! -Co nemá dělat?
-Rozpoutejte peklo! -Ne!
Naskoč si, chlapče.
Tak se chyť, synku!
Díky.
Sláva! Jen utíkej, lotře! Slyšíš mě!?
Ten fousatý švališar
tu poráde nebude, by tě chránil! Slyšíš mě?
-Díky. -Není zač.
Theodore Rousevelt, šestadvacátý prezident
Spojených států, k vašim službám.
Bezva. Já jsem Larry Daley, nový noční hlídač.
Haha! Velmi mne těší, Lawrenci. Ale teď mne musíte omluvit.
Hon započal.
Promiňte, pane prezidente? Můžu se na něco zeptat?
-Ano, ale jen jednu otázku. -Dobrá.
Proč? To je něco jako když má člověk tři přání, nebo jak?
Ale kdepak. Soběstačnost je klíčem k činorodému žití.
Muž musí hledat odpovědi sám v sobě. Jak vám mohu pomoci?
Já nějak nevím, jak to říct, neberte to ve zlým,
ale neměly by bejt věci v tomhle muzeu
-mrtvé? -Mrtvé?
-Jo. -Následujte mne.
Jen si ječ, faraóne!
Jsi tam již čtyřiapadesáte roků a dnes se ven rovněž nedostaneš!
Toto je zdroj všeho toho rozruchu.
Ahkmenrahova deska.
Přivezli ji sem roku 1952 z expedice na Nilu.
Právě v tu noc všechno v muzeu ožilo
a od té doby se to děje každé noci.
Takže všechno v muzeu každou noc ožívá?
Inu tak.
A já mám teda dělat co?
Vy jste noční hlídač, Lawrenci. Což je tady dost ošidné postavení.
-Ale no tak, chlapče. -Dobře. Jasně. To není možný.
Nic není nemožné. Pokud o tom lze snít, lze to i učinit.
A proto tu na tebe hledí šestimetroví šakali. Nedívej se jim do očí!
Ty máš zajistit, aby vše zůstalo v muzeu,
neboť kdokoliv by byl za úsvitu venku,
promění se v prach.
-Promění se v prach? -V prach.
-Vážně? -Vážně.
Už bude svítat. Teď vám pomohu nastolit pořádek.
Ale vězte, že tuto noc je to naposledy.
Jo... Totiž, asi jo. Jen...
Dosti již žvástů! Ano či ne?
-Ano. -Dobře!
Pak tedy vpřed!
Takže Sál plazů je v pořádku.
Na co se díváte?
Já obhlížím, chlapče.
Muž musí obhlížet. Vítejte mezi námi, Lawrenci.
Uvidíme se zítra večer.
No, upřímně řečeno, asi už zejtra nepřijdu.
Cože? Vždyť jste sotva nastoupil.
To jo, jenže ono to není přesně to, co...
-Lawrenci? -No?
Co jste dělal, než jste přijal toto místo?
No, spoustu různejch věcí. Třeba jsem vynalez takzvanej Luskač.
A s ním jste to rovněž vzdal?
Ne! To ne! Jenom jsem narazil... Slyšel jste o Tleskači?
-Lawrenci. -Ano, pane?
Někdo se narodí velký, a někomu velikost padne do klína.
Toto je váš okamžik.
Skvostné! Dostal jsem tě.
Jo, dostal.
Pozdrav svýho malýho parda!
Co to vyvádíš? Polož mě!
Nesnesu, když mě má někdo v hrsti.
-Uklidni se, Jede. -Todlenc se mi nelíbí!
-Připadám si malej a bezmocnej. -Skončil jsi?
Střelím tě přímo do oka. Do tvýho sakra oka.
Jo, jen střílej. Stejně se nic nestane.
Nynčko znáš mou hanu.
Jsem jenom neschopnej vztekloun a navíc mi to nestřílí.
Ale todlenc eště nejni konec! Eště se uvidíme!
Jo, ale mě to nezajímá, jasný?
K zemi!
Čím větší jsou, tím tvrdějc padnou.
Za jedenáct pade na hodinu to nestojí.
No vida, obřisko má nahnáno. On tady totiž pobíhá někdo větší.
Haló!
Larry?
Tohle nedělej. Na překvapení jsme moc staří.
Vážně? Já myslel, že je máte rádi. Mě třeba překvapilo,
že všechno v muzeu v noci ožívá.
To bylo ale překvapeníčko.
Larry, chtěli jsme ti to říct. Jenže bys nám to nevěřil.
Máte ponětí, co jsem tady v noci zažil?
Povídám, máte ponětí, co jsem tady v noci zažil?!
Neřvi tu jako pavián, opičáku.
Hele, ani nevím, jestli to bylo skutečný, ale nemám to v popisu práce.
Potřebuju normální práci, při který nejde o kejhák a stačí na živobytí.
Takže děkuju pěkně, uniformu jsem nechal v kanclu
-a spánembohem. -Larry!
-Tati? -Ahoj.
Nazdárek. Co vy tady děláte?
Erika musela hned ráno k soudu, takže vedu tady šampióna do školy.
Ale chtěl zajít za tebou do nové práce.
Je suprový, že tady děláš.
Ty, Nicku, nechtěl by ses mrknout dovnitř?
Třeba táta zařídí extra prohlídku?
No, víš, dnes ráno tu máme frmol,
ale slibuju ti, Nicku, že tě tu brzo provedu. Platí?
-Platí. -Bezva.
-Tak čau. -Ahoj.
-Měj se. -Ty taky, kamaráde.
Tak zatím.
No ahoj, Larry.
Tak si říkám, že to ještě přece jen zkusím.
To moc rád slyším. Vítej zpátky.
Vy tam! Ten nový noční hlídač! Sem! Ke mně.
-Co se děje? -"Co se děje?"
Tak pojďte se mnou a já vám to ukážu.
Jasně.
Byl byste tak laskav a vysvětlil mi to?
No, řekl bych,
prostě mě jen tak napadá, že ten Říman dostal roupy
a vydal se na Divokej západ.
A ten kovboj přitom ví, že mu to tam chce ten Říman zabrat,
tak zbuntoval lidi a udělal na něj zátah.
To se podívejme, noční hlídač komik.
Ne, zní odpověď.
To byl sarkasmus, vyvolaný vaším smyslem pro humor.
Nesmál jsem se. Předstíral jsem to,
pokud zkoušíte souboj typu "vtipnější vyhrává".
Zkoušíte?
Ne.
Nezkouším to. Ne. Nestojím o žádný souboj.
Žádný div, protože by to byla jatka.
Castrova porážka není nic k smíchu!
Ne. Přijde mi asi tak směšná jako kastrace.
Není to k smíchu. Jasné? A nebudu tolerovat podobně nestydaté...
Nemluvím-li jasně, řekněte mi to.
Mluvím jasně?
-Jo. -Jo?
Hej, Cecile?
Nemáš navíc kopii té příručky?
Tak to bohužel asi ne, Larry. Ale víš co?
Přečti si nějaké knížky, osvěž si trochu dějiny.
To mi dost ze začátku pomohlo.
Zdejší muzeum bylo původně věnováno tomuto muži na koni,
prezidentu Theodoru Rouseveltovi.
Náruživě miloval dějiny a byl přesvědčen, že čím víc člověk ví o minulosti,
tím lépe je připraven na budoucnost.
Tak, děti. Kdo mi řekne, jak se nazývá tenhle sál?
Sál afrických savců!
A tady máme krále džungle, lva.
A o kus dále uvidíte můj nejoblíbenější exponát, malpu kapucínskou.
Je to vysoce inteligentní primát, známý svou dobromyslnou povahou.
Co prosím?
Já jen, připadalo mi to...
Jen jsem se souhlasně zasmál.
Milej opičák.
Tak, děti. Jdeme.
Něco ti řeknu. Já ti na to neskočím.
Ji jsi napálil, oklamal jsi i děti, ale mě ne.
Na mě si nepřijdeš. Blíží se bouře, kamaráde.
Blíží se pěkná bouře.
Patřila k nejznámějším stopařům v dějinách, Sakagawea.
Vedla expedici Lewise a Clarka při jejich hledání Tichého oceánu.
Všichni jste nejspíš slyšeli rčení: "Činy mluví hlasitěji než slova."
Tak ona...
Ona byla hluchá?
Jestli byla hluchá? Ne, nebyla. Ale...
Mám pocit, že jako nereaguje.
Asi že je to figurína.
Děti, dovolíte na chvíli? Běžte se na ni podívat. Je prima.
-O co vám jde? -No, budu tady každou noc,
tak jsem se chtěl dozvědět něco o exponátech.
Vlastně mám haldy otázek.
Tak mě napadlo, jestli vás nemůžu pozvat na kafe, nebo tak?
Na kafe?
Jo, prostě jen na takový
kolegiálně informativní kafe, ve dvou.
Jo. Končím za dvacet minut. Sejdeme se venku.
-Děkuju mockrát. -Není zač.
-Hezky si užijte zbytek... -Jistě, to stačí. Takže, děcka!
Dokázala neuvěřitelné věci.
Vedla ty muže doslova přes řeky i přes hory,
a to s novorozenětem na zádech. Prostě prototyp pracující matky!
Páni! Máte tu Sakagawiu v malíčku.
Sakagaweu. Sakagaweu?
Jo. No doufám. Už čtyři roky o ní píšu disertačku.
Čtyři roky? Děláte jeden projekt čtyři roky? To bych se zbláznil.
No, ona je to vlastně devítisetstránková kniha.
Řekněte mi něco o sobě! To jste chtěl vždycky dělat hlídače?
-Nechtěla jsem být... -Ne, ne,
to nic. Jsem rozvedenej a mám desetiletýho kluka,
takže jsem si musel najít nějaký stálejší místo.
Chápu. Takže co chcete vědět o muzeu?
Dobře, třeba Attila. Co ten je zač?
Attilu považovali za jedinou skutečnou hrozbu římské říše.
"Nazývaný též Bič boží,
Attila často nechával svým bezmocným obětem trhat končetiny.
ATTILA V KOSTCE PRO NAPROSTÉ HLUPCE
Byl všeobecně znám svou příznačnou pověrčivostí.
Obklopoval se kohortou čarodějů a kouzelníků,
kteří ho s pomocí temných kejklů naváděli a obluzovali."
VELIKONOČNÍ OSTROV
DOSTAVNÍKY DIVOKÉHO ZÁPADU
TAKTIKA ŘÍMSKÝCH VÁLEK
Larry?
Jen ti chceme popřát hodně štěstí.
A dát sbohem. Jsme tady dneska naposledy.
Kdybys byl někdy v Boce, tak se ozvi.
Počkat. Vy vážně odjíždíte pryč? A co když budu mít potíže?
Koumes jako ty si určitě poradí.
Vždyť budeme konec konců na telefonu. Pojď nás vyprovodit.
Běžte napřed, hoši.
Já potřebuju chvilku.
Je strašně citlivý. Vyvolává to tu v něm vzpomínky.
A můžeš řádit, vazoune.
Ahoj, kluci.
Potřebujete oheň?
Pohoda. Dejte si do nosu.
Dobrej, bejku.
Já žádný bejk. Ty bejk, bejku. Ty nést mi žvejku?
Jasně, kebuláči. Spousty, spousty žvejky!
Neslyším vás přes to sklo!
Je mi líto!
Héj!
Héj! Héj!
Co to vyvádíte?
Buď expandujeme nebo zemřeme.
Héj!
Héj! Až napočítám tři,
odpálíte tendlenc krtinec do nebes!
-Takže raz! Dva! -Moment, Jede! Přestaňte!
Ne, nedělejte to. Když tam prorazíte díru, narazíte stejně jen na stěnu.
Odpal, valibuku. Musíme stavět železnici,
takže tam vydloubeme ďouru!
Fajn, takže za prvý, přestaň už s tím valibukem, jo?
-Jen se snažím zavřít krám. -Stejně to odpálíme! A tři!
Co to tu děláte?
No co bys tak asi myslel? Je to zjevné předurčení!
Ani jeden z nás s tím nic nenadělá. Vpřed! Víc dynamitu!
-Použijte veškerý dynamit! -Dobře. Dobře.
Poslyš, "Oktávusi"? Musíš to zarazit.
Jsem Oktavius, Mary.
Dobře, tak víš co? Jak je libo.
Tohle nemůžeš. Jsem římský generál.
-Mám jistá práva. -A ty.
-Hej! Ne! Polož mě! -Pokračujte, muži!
Nemůžeš zastavit pokrok! Dělejte!
A teď si promluvíme. Ano?
Říkal jsem, že nemám rád, když mě má někdo v hrsti!
Jenže to já mám v paži, Jedediahu. Tak poslouchejte, hoši.
Co máte za problém?
Jsme chlapiska, tož bojujeme. Tak to na světě chodí.
Prostě si tak krátíme čas.
Ty jsi obřisko, zrůda. Nemůžeme čekat, že to pochopíš.
Máte tu k dispozici celej sál. Nemusíte si překážet!
-Jak to myslíš? -Ty nás pustíš ven?
Abysme se mohli volně toulat?
Jo. Když se budete slušně chovat,
ale žádný petardy a výbuchy, jasný?
Máš mé slovo, můj pane.
Jo, no, to by šlo, přerostlíku!
Hele, jmenuju se Larry, je to jasný? Jede?
Taky ti neříkám prcku, ale Jede. Ano?
Co tím chceš jako říct?
-"Čau, špunte." Jak ti to zní? -Hm, to se mi nelíbí. A taky mě to uráží!
Jo, a když mi říkáš "přerostlíku", připadám si jako monstrum.
Já to nedělám. Já ti říkám Larry.
Ty nepodlejzej, jasný?
Tak hele, hoši, já vám věřím, jo?
Ale nebudete-li dělat, co říkám, skončíte jako vaši kamarádíčci támhle u Mayů.
Pod zámkem. Mrkněte se.
-Vypadají šťastně? -Ne.
Vypadají smutně.
No, nemůžou dělat, co by chtěli.
Pustím vás, hoši, ale musím mít páku. Tak to nepřehánějte, jo?
Už musím běžet. A nezlobte tady, jo? Tak jo, fajn. Díky.
Ahoj. Co ta žvejka, bejku?
Dobrá.
Bezva. Ahoj, Dextere. Budu zamykat. Chceš dovnitř?
Jo?
Bezva.
Copak je? Máš moje klíče?
Chyba lávky.
Ale vida, stlejda Lely našeho Dextšíka tlochu napálil.
To jsou hlací klíčky plo mlňata.
Tak si s nimi pěkně pohlaj, naše malá opiško!
A zítla večel ti pšinesu plínky, abys do nich mohl lulat.
A pošimláme opišku na bšíšku, plotože je to naše malá milá mlška.
Nebo snad budeš celý večel blečet, že tě stlejda Lely napálil?
Říkal jsem ti, že se blíží bouře.
-Ahoj, Teddy. -Lawrenci,
ty nedochůdče, já věděl, že se vrátíš.
-Vypadáš opravdu tuze odhodlaně. -Jo, řekl jsem si, že to ještě zkusím.
-Vy... -Co?
-Máte ji v merku? -To je nápad.
Mít ji v merku. Nic takového jsem v životě neslyšel.
Nenene, já jen totiž, ona je prostě, že je moc hezká.
-Hezká? -Jo.
-Nu, je to pohledná žena, pravda. -Jo.
Nevím. Možná byste s ní moh dát řeč.
-Jářku! Bůh ti žehnej, chlapče. -Bezva.
-Jen běž! -Jo, jasně. Tak zatím.
Já...
Haló! Ahoj!
Nenene! To je dobrý! V pořádku. Mluvíte anglicky?
Ne?
Tak nic. Nevím, co to znamená
a je mi jasný, že jsme včera vykročili špatnou nohou.
Ale jeden ptáček mi dneska pošeptal,
že tu někdo rád kouzla.
Kousla?
Kouzla. Čáry máry.
Aha, čáwy máwy...
Jo. Iluze.
Všichni mají rádi kouzla.
A kytky. Lidi rádi kytky.
Tumáš, ty jsou pro tebe.
A víte, co ještě lidi rádi? Peníze.
Všemocnej dolar, co? Jenže peníze můžou občas
zmizet.
Jo. Aspoň jsem to
slyšel!
Jasně, že nerozumíš, když máš v uchu minci.
A koukněte. Nepotřebuje někdo kapesník?
Ale radši bych ho nikomu nenabízel, protože on každou chvíli
někam zmizí,
a pak není!
Ne, ne, to se nedělá.
Končetiny ne! No tak, končetiny netrhat!
Cortes, že jo?
Jak?
Ty! Ať tě to ani nenapadne.
Dextere!
Ale, no tak, lidi.
Hej, lidi.
No tak, lidi!
Pardon. Co se děje?
Na něčem jsme se dohodli.
Nikdy nemůžeme koexistovat s těmi křupany.
Se žvaněním jsme skončili, habáne,
teď totiž promluví naše Smith & Wessony.
Cha! Ty zbraně nefungují!
Že ne? Tož mrkej.
Dextere!
Proč?
Počkej, Dextere!
Konečná, koumáku. Konečná.
Konečná.
S hrami jsem skončil.
Podej mi je.
Dělej. Klídek. No tak, Dextere.
Hezky mi je podej. To je ono.
Dobrý bože, Lawrenci. Proč pohlavkujete toho opa?
Hele, on mě furt prudí a prudí a já už toho mám dost.
Láryfáry! Ten tvoreček je váš bratr primát.
Bez něj by nebylo nás.
Máte vzteklinu?
Otřete si to.
Musíte s ním zacházet s láskou a úctou.
Dal bys mi ty klíče, příteli?
Děkuji. Lawrenci?
Vy zřejmě víte, jak na to.
Takže vám předávám vedení, jo?
Ne! Ne! Chlapče drahý, nyní to nemůžete vzdát!
Muzeum je na pokraji totální anarchie!
Já se snažil! Zase jsem dneska přišel, ne?
Snažil? Jeden večer. Já také nepostavil Panamský průplav za jediný den!
To je skvělý, ale já mám vyřešit nejabsurdnější úkol v dějinách.
Někdo se narodí velký, Lawrenci.
Jo, já vím. A někomu velikost padne přímo do klína.
Tohle jste mi sdělil už včera.
Jenže on není každej velkej,
to je ten problém. Někdo je jen obyčejnej.
Ne, to ne, Lawrenci. Pro lásku boží, přestaňte se sebelítostí!
Každá velká cesta začíná prvním krokem.
Pokud byste je naučil spolu žít, nemusel byste je každý večer zamykat.
Ó, to sedí. Od toho, kdo posledních padesát let
šmíruje holku, se kterou nikdy nepromluvil.
Chystal jsem se k tomu. Lawrenci, prosím.
Končím, jasný?
Ne, Rexi! Ne!
A sakra.
Tak dobře.
Sem už nikdo nechodí. A navíc jsem tady byl už ve druhý.
Hele, táta nám udělá extra prohlídku.
-Pane Daley? -Ano?
-Pěna. -Ano, já vím.
V expozici neandrtálců!
Měli jsme tu včera nehodu s hasicím přístrojem.
Právě jsem se to tam chystal vyčistit.
Neobtěžujte se. Jste propuštěn.
Tak dneska to na prohlídku nevypadá.
Tatíka právě vykopnuli, vole.
Promiňte!
Pane McPhee?
Promiňte, pane McPhee?
Promiňte, ale mohli bychom to ještě probrat?
-Pane? -Co?
Jistě, zvoral jsem to, ale mám pocit, že už té práci rozumím.
-Jenže to je bohužel jen váš pocit. -Ne, teď už tomu vážně rozumím.
-Fakt. No tak, pane McPhee... -Doktore.
Doktore...
Pane doktore. Jen ještě jednu směnu?
-Tak ještě jednu. -Bezva. Díky.
A pokud se stane cokoliv,
tak po konci směny: frrr,
protože...
-Chápu. -Jasné?
Oklam mě jednou, hanba ti, oklam mě podruhé...
Hanba mi. Oklam mě, hanba mi.
-Vám. -Oklam mě dvakrát, pak... Jasně.
-Berte nebo nechte být. -Dobře. Díky.
-Ahoj. -Ahoj.
-Co je? -To se zeptej Nickyho.
Ahoj, synku. Co se děje?
Zase tě vykopli!
Co to tu vykládáš? Nevykopli.
Viděl jsem, jak na tebe šéf řve, ráno jsem byl v muzeu.
Proč jsi mi to neřekl? Ne, všechno je v pohodě.
Bylo to jen takový nedorozumění.
Kvůli čemu?
To se těžko vysvětluje. Teda, to bys mi nevěřil...
Tak víš co? Ukážu ti to.
-Co mi ukážeš? -Pojď se mnou dneska do práce.
Larry?
Mohl bys, jen na chviličku?
Dostanu vynadáno?
Larry, co to vyvádíš?
Chci mu ukázat, co dělám. Nic víc.
Jsem ráda, že se s ním chceš o to podělit, ale chci ti říct,
že by podle mě už další takové zklamání jen tak nepřežil.
Nebude zklamanej.
Larry.
Nebude zklamanej.
Dokud všichni neodejdou, zůstaneš v místnosti ostrahy.
Pak pro tebe přijdu. Jo?
Slečno? Budu vás muset požádat, abyste odešla.
-Nazdárek. -Ahoj.
-Dobře se tu přemýšlí, co? -Jo. To teda jo.
Takže dnes nemáte nic v plánu?
No, já většinou žádné plány nemívám.
Radši to táhnu s lidmi, co jsou dvě stě let po smrti.
Z těch živých bývám rozpačitá.
No jasně! Ale vážně budete muset odejít.
-Opravdu? -Jo, nezlobte se. Je to nařízení.
Já to tady musím zamknout.
Vy ale tu práci berete vážně. Tak jo.
To víte. Jakmile si vezmu kravatu, jdou žerty stranou.
-Rozumím. -Jo.
A co dělá ta disertačka?
Ále. Jsem ve slepé uličce. Ani rešerše neodhalí všechno.
Nikdy se nedozvím, jaká byla.
Asi se pustím do něčeho jinýho.
Klidně se vraťte ke své práci.
-Dobrou, Larry. -Jo. Jasně.
Dobrou.
Počkejte!
Rebecco!
-Počkejte Rebecco! -Co je?
Hele, poslyšte. Možná byste to nemusela vzdávat.
Ne? Proč?
Víte, bude to vypadat pošahaně, jo?
Teda, bude to vypadat úplně děsně šíleně.
-Dobře. -Jo? Ale fakt šíleně šíleně.
-Nějak to přežiju. -Tak jo.
Víte, jak se říká, že v některých muzeích historie ožívá?
-Jo. -No a tady
se to fakt děje.
Jak to jako myslíte?
V noci tu v tomhle muzeu úplně všechno ožívá!
-Opravdu? -Jo, opravdu. Nedělám si srandu.
Znáte tu Ahkmenrahovu desku?
Tak ta to všechno oživuje.
Od padesátejch let, kdy ji sem přivezli, tu každou noc všechno ožívá.
To mi řekl Rousevelt osobně. No fakt! Třeba ten opičák, Dexter.
Ten sladkej mrňavej...
-ten... ta... -Malpa.
Malpa. Jo. Malpa. Počural mě a rafnul do nosu.
A Sakagawea, tak ta každej večer poslouchá,
jak se ti dva, Lewis s Clarkem hádají.
Takže pokud ji chcete skutečně poznat,
můžu to zařídit.
To je dobrý!
Jak dobrý? To je sakra úžasný!
Utahovat si z milovníka dějin.
-Ne, Rebecco! -Dobrou, Larry.
Já si z vás nedělám srandu. Rebecco?
-Tak šup. Nejlepší místo v sále. -Co se bude dít?
Neřeknu. Myslel bys, že jsem cvok, uvidíš sám!
-Co? -Uvidíš. Asi tak za dvacet vteřin.
-Jo. Líbí se ti tyranosaurus? -Jo.
Jo? Já mu říkám Rexík.
A ten co nevidět za chvíli ožije. Sleduj.
Za pět, čtyři, tři, dva...
-Tati? -Okamžik.
Tak pozdrav Rexíka!
Tati, není ti nic?
To je divný.
Bando, no tak!
Už je čas!
Haló! Teddy, budíček, kámo, musíte se probudit.
Mám tu kluka, vzbuďte se!
Texasi! Koníčku! Texasi! No tak!
Dělej, ty koni jeden!
Tati, nech toho, jo?
Ne, Nicky, poslouchej, je tu taková věc,
Ahkmenrahova deska, a každej den po západu slunce...
-Je tu nějaká deska, jo? -No jasně.
Nech toho, tati!
Tak pojď.
-Je pryč. -Co je pryč?
Ta deska. Někdo ji asi ukradl.
Jo, jasně.
Nedělám si srandu, Nicky.
Nicky?
Hej! Nicky!
No tak, počkej Nicky, kam jdeš?
-Domů. -Co? Počkej ještě.
Pojď!
Neměli jste sem chodit.
Dej sem tu desku, synu.
Okamžik, Nicky. Co to vyvádíte?
Neublížíme ti, chlapče. Dej nám tu desku.
Nerad ti to říkám, synu, ale tvůj otec tady už nepracuje.
Ráno ho vyhodili. Neměl na to.
Tati? Vždyť jsi říkal, že tě nevyhodili?
No jistě, Nicky. Lžou. Snaží se tu desku ukrást.
Otoč tím prostředním kusem a uvidíš, o čem jsem mluvil.
To je majetek muzea, synku. Tak ho vrať.
Nicky, věř mi. Otoč tím.
-Dej sem tu desku! -Nicky!
Věř mi.
Nicku? A teď utíkej.
Pojď sem, ty cápku!
Špatný nápad, Larry.
Chceš si to rozdat, ty pásku? Tak chceš, jo?
Gusi, jsi už starej chlap. Nechci ti... Jau!
Víš, Larry, po pár letech téhle práce jsme si uvědomili,
že v noci žijeme nový život, jako všechno tady v muzeu.
Od soumraku do svítání jsme se cítili mladí.
Dobře, tak jste zas mladí.
Dává nám to energii.
Milujeme noční život, Larry.
Takže, když řekli, že nás propustí,
museli jsme tu desku ukrást.
Každý ví, že potřebuješ peníze.
A s těmi věcmi, co jsme ti podstrčili,
bude jasné, že jsi to spáchal ty.
Ošetři si to.
Pojďte, hoši. Musíme najít toho kluka.
-Sladké sny, tlamoune. -Ne!
A tumáš!
Tak a jdeme pro tu desku.
Vřelé díky. Teď už to nech na nás.
Nicky!
Právě včas, Larry. Zrovna zamykáme.
Sladké sny, štráfku.
A teď honem sebrat všechno, co jde prodat.
Nevím, jak vy, ale já si chci tu penzi pořádně užít.
Teddy! Teddy, jestli tam jste, potřebuju vás!
Volal mne někdo?
Theodore Rousevelt, k vašim službám.
Teddy, můžete nás dostat ven?
Je mi líto. Toto je vaše chvíle.
Musíte mě pořád poučovat? Já nejsem vy, jasný?
Nepostavil jsem Panamskej průplav. Nebyl jsem prezident Spojenejch států.
Potřebuju pomoc. No tak!
No víš,
já nic z toho neučinil. To udělal Rousevelt.
Mne vyrobili v továrně v Poughkeepsie.
Nikdy jsem neskolil divé zvíře.
Ani nemám odvahu říct ženě, že ji miluji.
Ale ty,
ty musíš svůj úkol tentokrát dokončit. Nemůžeš to vzdát.
Jsem z vosku, Larry.
Z čeho jsi ty?
-Moment. Nic lepšího mi neporadíte? -Bohužel.
A sakra. Honem.
Schovej se!
Támhle!
Ahoj. Ahoj. Jak se vede? Nerad obtěžuju,
ale ti tví hošani, ti šakalíci.
Nemohl bys jim říct, aby se stáhli?
Protože my se ti nesnažíme ublížit, jak si myslej. Mohl bys to zařídit hned!?
Děkuju. Nicky.
Díky.
Tati?
To byste nevěřili, jak tam bylo zatuchlo.
-Jak to, že mluvíš anglicky? -Byl jsem na universitě v Cambridge.
Ty jsi chodil na Cambridge?
Ne, ale vystavovali mě v egyptské expozici.
Jsem Ahkmenrah, čtvrtý král čtvrtého krále,
vládce zemí svých otců.
Já jsem Larry,
syn Miltona,
a tohle je můj syn, Nick.
Pocházíme z Brooklynu.
Aspoň já. On je tam se mnou každou středu
a dva víkendy v měsíci.
To je rozhodnutí o rodičovské péči.
Larry, Nicku, strážci Brooklynu,
jsem vám navěky zavázán.
A nyní mi předejte desku,
abych mohl opět nastolit vládu nad svým královstvím.
No jasně. Dobře, desku. Já bych
ti ji rád předal, jenže my ji ve skutečnosti
nemáme.
Dík, hoši. Bez obav! Dám na něj pozor!
Díky.
Kdo je to?
Hunové.
Musím to nějak vyřídit.
Dovolíš, Larry. Mluvím hunsky.
Prý tě chce roztrhat na kusy.
No jasně. Zase to trhání. Hele, já to chápu.
Jasně. Ty prostě rád trháš všechno na kusy, že jo?
Asi protože tě někdo kdysi taky roztrh.
Tady.
Někdo kdysi dávno rozerval
malého Atylku v těchhle místech, co?
Někdo z tebe něco vyrval, že?
Vyrvali lásku.
Vyrvali z tebe lásku, co?
Z malého škvrněte, samotného ve stanu,
jehož táta šel do bitvy
nebo pustošit nějaký město
nebo tak nějak, a který tam zůstalo úplně samo.
A to mrně,
to jsi byl ty!
To nic. Jen breč.
Dostaň to ze sebe. Jen breč. Vyplač se!
To nic. To je dobrý.
Ty příště.
Jo. Bezva. Prima. Hezky dejchej, jo.
-Larry Daley. -Jo.
Jo, jo, to je ono.
Jo. Bezva, fajn. Prima.
Tak jo, fajn, fajn. Takže! Poslouchejte mě!
Všichni mě poslouchejte!
No tak, lidi!
Můj bejk chtít mluvit.
Díky.
Takže, tohle je král Ahkmenrah.
Jeho deska vás každou noc oživuje.
A ti staří hlídači ji ukradli.
Musíme je najít a tu desku získat zpátky!
A to nejpozději do svítání!
Vojáci z občanské války! Půjdete do křídla s planetáriem!
Tady můj přítel výzkumník, jehož jméno mi uniká.
-To je Kolumbus. -Jasně, Kolumbus. Omlouvám se.
Nemáš tam jmenovku, takže... Kolumbe, vezmeš si neandrtálce
a pročešete to od bezobratlých až po plazy.
Jede a Oktavie! Mají venku zaparkovanou dodávku. Postarejte se o ni.
Tak to prr, to teda ne! Já s tímhletím drbanem v tóze dělat nebudu!
Římané pracují sólově!
-Hele, to nemohlo bolet. Nebuď baba. -Ale bolelo!
Jen nedělej.
Todlenc byla mnohem větší šupa.
Vy dva! No tak!
Jede, Octavie.
I když jste 2 000 let od sebe,
tak se, kluci, jinak moc nelišíte.
Jste oba výborní vůdci.
Chcete to nejlepší pro vaše lidi, co?
-Jo. -Jo.
Vojáci občanské války!
Vždyť jste bratři, kristepane. Přestaňte konečně bojovat.
Sever vyhrává. Otroctví je hnus. Je mi líto.
Nechci vám brát iluze, ale jihu, budete tam mít Allman Brothers
a NASCAR, takže klídek.
Hele. Bez tý desky veškerý
tohle noční juchání půjde do kopru.
Nechci, aby k tomu došlo, ale musíte mi pomoct.
Můžem to zmáknout, ale musíme na to vlítnout společně.
Kdo jde se mnou?
Jo. Jasně.
-Kdo jde se mnou? -Jo!
-Všichni! Já! Já!
Bezva! Tak jdem na to, lidi!
A zvířata!
A divný zafačovaný mátohy! Pohyb! Jdeme! Na ně!
Jdem na to! Za mnou, hoši!
Geronimo!
Do háje.
No, hoši, můžeme to udělat po dobrým nebo po zlým.
Tak zřejmě po zlým.
Výtečně. Už jsme skoro tam.
Zachraň se!
Já tě v tom nenechám!
Gusi?
Reginalde?
Kluci? Kde jste? Kluci?
ŽIVOT V OCEÁNU
Kluci?
Přesně tak jsem to myslel! Výborně, pánové.
Ať žije týmová práce!
Zmizeli. Jak je nalezneme?
Vím, kdo nám pomůže!
Bacha!
Ahoj, Sakagaweo nebo veo. Potřebuju něco. Někdo mu ukradl desku.
Dokázala bys ty zloděje vystopovat?
Jel na východ. Ale nezvládl to a havaroval.
Ty jsi úžasná. Jak to tak víš?
Opustil vůz
a vrátil se.
Vrátil se?
Proč by se vracel?
Z cesty!
Zachránil jsi mne.
Protože za to stojíš, má drahá.
-To bude krapet potíž. -Teddy! Ach bože!
Klid, Larry. Jsem z vosku. Učiň něco, brzy bude svítat
a polovina osazenstva šílí venku.
Má mou desku.
Jedem, Oktíku!
K tvým službám, přerostlíku!
Jak ti můžeme pomoci, můj pane?
Jenom okamžíček, hoši.
Rexíku?
Pojď sem, malej.
Teddy, potřebuju koně.
Jen do toho.
Dělej, chlapče. Pořádně zaječ!
Todlenc je můj životní sen!
To je nádhera!
Zastav ten dostavník!
Můžu to tady zatočit?
Beru to jako souhlas. Drž se!
Neudržím to!
Dělej, koníčku. Ať to ukončíme.
Hejá! Dělej!
Dej mi tu desku, lotře!
To nepůjde, synu.
Zastav!
Ani za zlaté prase! Jen kupředu!
Zastav, Cecile, nebo tě zastavím sám!
Nemohu zastavit, Larry.
Copak neznáš dějiny?
Tihle koně vozí peníze
a jsou vycvičení, aby zastavili jedině na tajné slovo!
Vážně? Třeba na slovo
Dakota?
Dělej, Texi.
Něco jsem nastudoval. Díky za ten tip.
Jo, a mimochodem,
takhle se mnou před synem nemluv.
Kupředu.
-Ahoj, Hunové. -Řekni Attilovi,
ať ho odvedou zpátky do muzea a šoupnou k ostatním hlídačům.
Jo, a moment, údy netrhat. Jo?
Počkat, hoši, moment, počkejte.
Co znamená Počkejte, přeložte mi to.
Psal se rok 1909. Putoval jsem v Africe proti toku Zambezi.
Vedl nás skvělý pygmejský průvodce, který hovořil klapáním.
No vida.
-A sakra. -Co je?
Musím vás všechny dostat zpátky do muzea.
Jak?
Faraóne, musíš mi pomoct.
Tohle je tvoje deska. Znáš ty pokyny. Musíš dostat všechny zpátky.
Pojď. Tohle by měl někdo vidět.
Já jen říkám, že by Rodrigéz měl za ty prachy, co mu dávaj,
vyhrávat pohár každej rok.
Rozumíte mi?
To by mě zajímalo, kdo po nich bude uklízet ten sajrajt?
-Eskymák. -Jo.
Jeden terakotový voják.
-Vikingové. -Jo.
-Alpaka. -Vítejte zpátky, dámy.
-Lama. -Nazdar.
A hele, Vikingové.
Měl bych prosbičku. Ve světě zkamenělin jste si udělali
pohřební hranici nebo co. Ukliďte to tam,
jo? Díky.
-Ajaj. Vrátil se. -Já to s tím oslem vyřídím.
Hej! Moment, lose! Tohle asi nepůjde. Jo?
Říkám to už potřetí! S takovými parohy tudy neprojdeš.
Takže vem kámoše karibu a běžte přes nakládací rampu.
-Lawrenci! -Ahoj, Teddy!
Moc rád vás vidím zas pohromadě!
To Sakagawea. Trocha horkého vosku a jsem jako nový.
Larry?
Říkal jsem, že si nedělám srandu.
-Já vím. -Teddy?
Ó můj bože!
Chceš se s ní seznámit?
-Jo? -Jo.
Tak pojď.
Pardon? Pane prezidente, moje kamarádka, Rebecca.
-Jsem poctěn. -Dobrý den.
A tohle je Sakagavea.
-Wea. -Wea.
Wea.
Myslím, že se tě chce zeptat na pár věcí.
Jsi hvězda, já tě zbožňuju!
No a co bys chtěla vědět?
No, nevím, kde začít, ale...
-Jeden buddha. -Mám.
PŘÍRODOPISNÉ MUZEUM
Dvě zebry.
-Jo, dobře. Mám. -Dextere! Vítej zpátky!
Nazdárek, Dextere, hele, co bylo, to bylo, jo?
-Lawrenci! -Viděl jste to!
-Viděl jste, co právě ten syčák udělal? -Kdo je vyvinutý?
-No já. -Kdo je vyvinutý?
Já!
Dobře.
Nu, jsou zde všichni.
Výtečně. Všichni jsou vevnitř.
Jo, no.
Všichni ne.
Dneska jsme ztratili pár dobrejch chlapů.
Velké vítězství si žádá velké oběti.
Jo.
Tati? Hele.
Jářku!
Nás dvouch se jen tak nezbavíš.
Tak opět zítra večer, Lawrenci?
No, tak to teda nevím, Teddy.
Z tohohle se jen tak snadno nevykecám.
Pokud by tomu tak vskutku bylo,
pak tedy sbohem, příteli.
Nicku?
Tvůj otec je velký muž.
Já vím.
Říkal jsem ti to.
Dobře. Dobrou noc.
Nikolivěk. Dobrý den.
Ty, Teddy?
Díky!
Sledujete New York 1, dopolední zprávy.
NY1 RANNÍ ZPRAVODAJSTVÍ
Děkujeme, že jste si nás naladili. Na ulicích leží čerstvá vrstva sněhu,
ale o něm se nemluví. Jde o to, co v tom sněhu je!
Jsou to dinosauří stopy. Po celé Západní 81. ulici jsou dinosauří stopy.
Jak se zdá, zanechal je tam Tyranosaurus Rex,
který mířil přímo do Přírodopisného muzea.
V podzemní dráze byly podle vyjádření úřadů nalezeny jeskynní malby.
Neandrtálci na střeše muzea. Pečlivě připravený podvod anebo reklamní trik?
AMATÉRSKÉ VIDEO ZÁHADA V MUZEU?
To už posuďte sami, ale jedno je jisté.
Pracovníci Přírodopisného muzea se vyznamenali.
Můžete to nějak vysvětlit?
Ne. To nemůžu.
Dobře.
Dejte mi klíče a baterku.
Tudy, prosím. Račte dál.
Jmenuju se Nick Daley. A dneska s sebou mám svého tátu.
Pracuje jako noční hlídač v Přírodopisném muzeu.
Ahoj, jak se máte? No, jak už Nicky říkal,
pracuju jako hlídač v Přírodopisném muzeu
a rád bych vám něco řekl. Tam vážně ožívají dějiny.
Kolik z vás už bylo v muzeu?
AFRIKA
Góóól!
Hej! Je pozdě. Chceš už domů?
Ne.
A jedem!
Larry je hodný, že nás neprásknul, ale tohle je moc.
Jsme noční hlídači a ne uklízečky!
Pánové. Jde vám to skvěle,
ale jdu si krapet dáchnout.
Ne, ty nikam nejdeš.
A koukej šúrovat, štramáku.
Tam taky.