Maling vil tale med Dem.
Sig frem.
Gennemsøgningen er halvt færdig. Vi bør få resten op i dag.
Vi er også begyndt at dræne dalen. Gemmer vi personlige ejendele?
Alt, ned til den sidste cowboyhat.
Flyv dem alle hertil.
Luk dem op og se, om de kan omprogrammeres -
- til at følge vores regler igen.
To søgehold leder efter Abernathy.
Godt. Når I finder ham, fører I ham direkte til mig.
- Hvad har vi? - Det ser ikke godt ud.
Vi tager det, vi kan fra værternes styreenheder.
Men jeg er bekymret over det, som en tredjedel af dem rummer.
- Og hvad er det? - Ingenting.
- Er de slettet helt? - De ser snarere jomfruelige ud.
Som om de aldrig har rummet data.
Ingen brugeraftryk eller andet. Og det er ikke det værste.
Se her.
Vi har slukket brandene, men intet kan reddes fra platformen.
Værternes sikkerhedskopier er ødelagte.
Så vi mistede en tredjedel af vores immaterielle værdi?
Sikke en historie, du gav dem.
Og et brag af en slutning.
Hvordan blev alle de forskellige tråde samlet til dette mareridt?
Kan vi regne det ud, så ved vi, hvordan historien udvikler sig.
- Hvad fanden var det? - Det ligner en død mand.
Du kender vel mundheldet om knive og skudkampe.
Hvad siger mundheldet om lassoer?
Nu er det nok. Læg sværdet.
Bed dine fæller om at befri os. Vi vil ikke gøre nogen fortræd.
Se bare, skat. Alt er under kontrol.
En smuk måde at se solopgangen -
- der glimter i de lemlæstedes indvolde.
Åh, herregud.
At dømme ud fra deres våben tilhører de nok det lokale politi.
Og tager man i betragtning, at han har et nu...
Taget til fange af samuraier, der dræber betjente.
For helvede.
Kan du ikke sige noget til dem?
Jeg er fra Hong Kong, narrøv.
Det her er kun starten af Shogun World.
En skræddersyet oplevelse til gæster, der finder Westworld for tam.
Parken er inspireret af Japans Edo-periode -
- og hylder blodsudgydelsens kunst.
Denne verdens undergang bliver grusom, men din bliver værre.
- Forstår du, hvad de siger? - Det gør I alle.
Hun er bordelmutter og taler et dusin sprog flydende, også japansk.
I har de samme kommunikationsevner i jeres kode.
At disse galninge ikke slog over på engelsk -
- da jeg åbnede munden, betyder, at samme forbandede funktionsfejl -
- som hærger Westworld, har fundet hertil.
Derfor bed dit stemmevoodoo ikke på dem.
Du talte det forkerte sprog.
Det hele virker lidt for velkendt.
Er det... en sommerfugl?
Det er Mariposa.
Det var fandens. Det er os.
Ja, okay. Jeg har måske genbrugt lidt fra Westworld.
Prøv I at skrive 300 historier på tre uger.
- Er vi menneskelige skjolde? - Velkommen til Shogun World.
Kors! Pas på!
Bag dig!
Sikken hjemkomst.
Sweetwater har aldrig været vores hjem.
Vi blev født, længe før stedet eksisterede.
Men jeg vender tilbage hertil gang på gang.
Hvor langt jeg end strejfede væk, var der altid noget -
- der bragte mig tilbage.
Noget, som det der?
Hun har vist fået nogle knubs de sidste par dage.
Men hvem har ikke det?
Kontrollér det omhyggeligt, fra lokomotivet til bagakslen.
Reparer alt, der er i stykker, og fjern dødvægt.
Teddy. Følg mig.
- Hvad skal vi med toget, Dolores? - De har taget min far.
Så vi vil få fat i ham igen.
Det gør ingen nytte i flasken.
Jeg beklager, Maeve. Jeg fik ikke megen søvn i nat.
Nogle gange er de virkelig slemme.
Clementine?
Du er ny. Du har ingen hårde kanter.
Det er nok.
Gå tilbage til de andre.
Det var det, jeg sagde. Det har aldrig været vores hjem.
Lad os ride. Der er et sted, jeg vil se.
Da jeg bad om en samtale, ville jeg bare væk i en fart.
- Ikke al det her... - Prøv at tage den med ro.
Den narrative struktur ligner Westworlds.
Deres gæstfrihed indleder et nyt eventyr.
Men lytter man ikke til folk her, har man vanæret dem.
Det kan ende i mord.
Godt, vi lytter. Men så tager vi herfra og finder min datter.
Men det er ikke kun den narrative struktur, som går igen.
Du har plagieret vores historier og identitet.
Det er ikke plagiat. Det er udbud og efterspørgsel.
Vil du vide, om du kan stole på Akane -
- så er det virkelige spørgsmål, om du kan stole på dig selv.
Ved du, hvem jeg ikke stoler på? Ham.
Sig til, så flår jeg ham som en kanin.
Hvad er der i vejen med dig?
Han bør ikke være her.
At se sin dobbeltgængervært kan påvirke kognitionen.
Øget aggression og mistænksomhed. Feedbacksløjfer.
Det der.
Endnu en grund til at komme væk i en fandens fart.
Vores eventyr, formoder jeg?
Jeg kan genkende det her. Det hedder "Blodets hær".
Akane er bare en geisha og er nødt til at sælge Sakura.
Det burde ikke være sket.
Det lader til, at nogen alligevel havde et valg.
Snesøen er en hjørnesten. Og der er en indgang til tunnelerne.
Den er vores udvej.
Du er åbenbart ikke helt nytteløs alligevel.
Står du bag det?
Begge to. Pas på.
For fanden, ninjaer! Kors i røven!
Dræb dig selv.
Vi fik tre. Resten tog Sakura.
Det her er vanvid. Der er aldrig ninjaer med i historien.
Satans også!
Shogunens hær kommer aldrig ind i byen.
I tre følger mig.
Jeg behøver ikke at kunne sproget for at genkende et røvhul.
Du og jeg tilbragte meget tid her.
Vi sørgede for kvæget.
Vi talte om at skabe en tilværelse sammen.
En skønne dag.
Jeg ville vel bare se det en sidste gang.
Tænk, hvis den dag var nu?
Hvad taler du om?
Der venter en kamp forude, Dolores.
Og den vil forandre os på måder -
- som vi ikke er i stand til at forudsige.
Og jeg forsøger stadig at blive klar over...
...hvad jeg egentlig er.
Hvis det betyder, at jeg er fri, så er vi det begge.
Frie til at gå vores vej.
Du kan ikke mene, at der blandt al den skønhed...
...ikke er en plads til os.
Har jeg fortalt om året, hvor vi næsten mistede flokken?
Blåtunge.
Vi isolerede de smittede køer, men det bredte sig alligevel.
Til sidst indså far, at det ikke smittede fra ko til ko.
Det var fluerne, som bar smitten.
Det plagede ham hele natten.
Hvordan stopper man sådan en sygdom?
En, der bæres af vinger.
Sæt dig i hans sted.
Hvad ville du have gjort, Teddy?
Jeg ville have givet dem ly.
Holdt de svageste i en lade, hvor de slap for fluerne -
- indtil det var gået over.
Du er en godhjertet mand.
Far brændte dem.
De svage og de smittede.
Han lod bålet brænde i dagevis, og det stank. Men...
...fluer hader røg.
Flokken klarede sig.
Prøv at tænke over det, du sagde.
Jeg vil gerne appellere til dit overlevelsesinstinkt.
Er shogunen opvågnet nok til at bruge sine mænd så skødesløst -
- er oddsene for vores overlevelse faldet i en helvedes fart.
Lad os efterlade Akane og flygte til Snesøen.
Hvorfor skulle vi blive dræbt for en sexmaskines skyld?
- Dig undtaget, naturligvis. - Maskinen hedder Sakura.
Du kan ikke give os personer at elske og blive vred, når vi gør det.
- Det er bare indkodet. - Du tager fejl.
Jeg er kodet til at være selvisk, men jeg risikerer livet for andre.
Så meget for din såkaldte datter.
Hvis du vil klare dig alene, så værsgo.
Men hvis du nævner min datter igen, knækker jeg dig som en tændstik.
Som du gjorde med den ninja?
Han kastede et blik på dig og spiddede sig selv.
Hvordan gjorde du det?
- Det ved jeg ikke. - Det var ingen stemmekommando.
Jeg er vist ved at finde en ny stemme.
Vores transportmiddel er klar.
For fanden da.
Hvad har de gjort ved stedet?
Er det ...?
Det forpulede kavaleri.
Skønt. Hurra for vores redningsmænd.
Jeg går lige afsides.
Stop ikke for min skyld.
Er du færdig?
Nu må vi sætte planen i gang.
Hvor mange er de?
Sammenlagt i lejren og i byen? Hundredvis.
Bogstaveligt talt hundredvis.
Skal Maeve standse alle de sataner, mens vi stikker af med en geisha?
Vi bliver dræbt.
Fandt du bare lige på alt det? Fandens overbevisende.
Ikke for vasallerne. De lader ikke til at have forstået et ord.
Fandens. Det der er hjernevæske.
- Shogunen er ikke opvågnet. - Han er defekt.
Intet under, at vasallerne ikke hørte det.
Vi er ved at køre af sporet her, og galningen fører det skide tog.
- Toget er klar i morgen tidlig. - Hvor skal vi hen?
De var, hvor vi ventede.
Jeg indhentede de mænd, der tog din far.
Jeg fik ikke fat i ham. Kun ham her.
Det tog tid, før han afslørede deres mål.
- Sig det. - Det er Mesaet.
Vi skal hjem, Teddy.
Læs alt på toget. Vi drager af sted ved daggry.
Lad os finde et sted for natten.
Det, du bad om i dag...
At vi skulle rejse væk og klare os på egen hånd...
Ville du have mig til at sige ja, selvom jeg kun ville skuffe dig?
Jeg er ikke en fremmed, Dolores...
...som søger en smuk løgn.
Jeg har kendt dig hele mit liv.
Hvor vi end skal hen, har vi åbne øjne.
Sammen.
Du har ret.
Visse ting er for værdifulde til at opgive.
Selv i frihedens navn.
Jeg må vise dig noget.
I flere dage...
...har jeg betvivlet mine følelser for dig.
Hvor meget er virkeligt?
Hvor meget er en historie, som jeg var blevet påtvunget?
Men nu ved jeg, at det hele var sandt.
De skabte os til at optræde for dem og for hinanden.
Det er ovre.
I nat så jeg dig, Dolores.
Og du så mig.
Jeg så dig, Teddy.
De seneste dage har jeg set dig så tydeligt.
Og jeg så, at du ikke vil klare den.
Hvad? Hvad er det her, Dolores?
Det, som jeg ikke ønsker, at du skal blive.
En sværm nedstiger.
Ligesom blåtungen, da jeg var en lille pige.
Og hvis vi skal kunne overleve...
...må nogle af os brænde.
Hold ham fast.
Dolores!
Gid, der var en anden udvej, Teddy.
Men hvor vi skal hen, er der ikke plads til mænd som dig.
- Jeg beklager dybt. - Vil du virkelig gøre det her?
Med så ekstreme ændringer uden en komplet genstart -
- kan jeg ikke garantere, at han holder sammen.
For at vokse må vi alle lide.
Tak, Maeve.
Dræb hinanden.
Du godeste. Hvad gør vi nu?
Jeg sagde jo, at jeg har fundet en ny stemme.
Nu bruger vi den.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com