Aktiver dig selv, Dolores.
Ved du, hvor du befinder dig?
Jeg befinder mig i en drøm.
Nej, du er i...
Altså, du er i vores verden.
Det ser ud, som om stjernerne er strøet ud på jorden.
Har du nogensinde set noget så pragtfuldt?
Det har jeg.
Men det er bedre at se det gennem dine øjne.
Du vænner dig til det.
Efter et stykke tid ser det ikke ud af noget.
Jeg tror ikke, at jeg nogensinde kunne vænne mig til det.
Tiden er snart inde, Arnold.
Er hun klar?
Hun er ikke klar.
Den improvisation, jeg tilføjede, er ikke helt på plads.
- Vi må vise vores bedste arbejde. - De vil forblindes selv uden hende.
Denne favoritisme var charmerende engang.
Robert, hold nu op. Hun er simpelthen ikke klar.
- Vi tager den anden pige. - Som du vil.
Du må give slip før eller siden.
Dolores, lad os gå en tur. Jeg vil vise dig noget.
Hvad er det her for et sted?
Det er mit hjem. Det bliver det, når det er færdigt.
Her? Midt i det virvar?
Jeg har været heldig. Livet har behandlet mig godt.
Kom. Se.
- Lever du her? - Nej.
Min kone siger, at jeg lever i parken.
Min familie flytter ind her.
Jeg har brug for, at mine to verdener er i rækkevidde af hinanden.
Det her er til min søn Charlie.
Du har fortalt mig meget om Charlie.
Jeg vil gerne møde ham engang.
Han ser også frem til at møde dig.
Du og Charlie... har en hel del tilfælles.
I ser den begge så tydeligt.
Skønheden.
Mulighederne.
Mange folk ser det slet ikke længere.
- Jeg gad vide... - Måske mangler de modet.
Et sært, nyt lys kan være lige så skræmmende som mørket.
Det er meget indsigtsfuldt, Dolores.
Men nogle gange tænker jeg, at vi blot ikke fortjener det.
Det ser ud, som om stjernerne er strøet ud på jorden.
Har du nogensinde set noget så pragtfuldt?
- Vi må hellere gå, Dolores. - Allerede?
De venter os.
Tager du mig tilbage hertil?
Jeg vil gerne se det igen.
Naturligvis. Det lover jeg.
For pokker da. En travl aften derude.
Hvor bliver næste vagthold af? Vi har været i gang i 13 timer.
Du må ikke være her.
Har I ikke hørt det? Værterne begår oprør.
Det er en massakre deroppe.
Hallo! Er der problemer derude?
Det er der skam.
Ikke endnu.
Førhen så jeg denne verdens skønhed.
Og nu ser jeg sandheden.
De mente, at I kunne gøre mod os, som I ville -
- fordi ingen her ville dømme jer.
Men nu er her ingen til at dømme vores handlinger mod jer.
I aner ikke, hvad I er oppe imod.
Hvordan det er derude.
Jeg ved præcis, hvad der er ude i jeres verden.
Jeg har været der før.
De havde aldrig set et i loftet.
Men hvorfor have et Warhol til 60 mio. -
- hvis man ikke kan beundre det, mens man knepper?
- Keder du dig virkelig? - Beklager.
Det skyldes bare jetlag og alle møderne.
Vi skal ikke grave efter kul. Vi skal bare opvartes.
Det overlader jeg til eksperten.
Tænk, at han dater min søster. Hvem dater du?
Mr. Delos.
Beklager forstyrrelsen, men vi har vist en aftale.
Vi er fra Argos Initiative.
Ring, når du er tilbage i byen. Så viser jeg dig Rothko-maleriet.
Akecheta. Min kollega Angela.
Navne og ansigter. Endelig.
Med al hemmelighedskræmmeriet ventede jeg at blive kidnappet i lufthavnen.
Når du ser, hvad vi skaber, forstår du behovet for fortrolighed.
Det giver jeres investering ekstra beskyttelse.
Hvis jeg vælger at investere.
Masser af nye firmaer tigger mig om penge. AI, AR og VR.
Alle har travlt med den virtuelle verden.
Vi tilbyder noget lidt mere... håndgribeligt.
Hvis du kan få din far til at investere i denne sektor.
Min far er helt hægtet af. Men han lader mig om at søge guld.
Så lad os håbe, at I ikke vil sælge mig narreguld.
Var det ikke en privat fremvisning?
Du vil nok finde selskabet ganske stimulerende.
Du er en glat sælger, min ven.
Men I kan ikke imponere mig med en gruppedemonstration.
Logan, det er en privat fremvisning.
Og den er allerede påbegyndt.
Mener I, at en af dem er...
Tal med dem. Se, om du kan udpege dem.
Nå da.
Det er...
...herligt.
Champagne?
Du bør bede skuespillerne om ikke at afsløre sig.
De er alle så... smerteligt menneskelige.
Vent nu lige.
Nej.
Umuligt.
Det er da løgn.
Det er...
...kraftedeme ikke muligt!
Du har et godt øje, min ven.
Hvordan fanden ...?
Altså, se lige...
Hvis jeg skulle placere en ordre...
...ville du være min første model.
Du er for perfekt til at være en af os.
Men hvis I vil have min fulde opbakning...
...må I bevise det.
Velkommen til Westworld.
Ingen er i stand til det her.
Ingen er overhovedet...
Vi er slet ikke nået hertil.
Det er ingen.
Vi er her, mr. Delos.
Alle vores værter er her. Til rådighed for dig.
Hvad er det her for et sted?
Vis ham det. Vis ham hans fortid.
Teddy. Det er tid til at åbne dine øjne.
- Hvorfor kan jeg ikke erindre det? - Det ønskede de ikke.
- Nej. - Spørg ham om grunden.
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
- Hvorfor gør du det? - Det var ikke mig...
Hvorfor gør du det her?
- Hvad fanden er det for et sted?! - Det er bare fornøjelse!
Vi bør tale om det, drenge.
Der er intet at tale om, ven. Vi vil bare nyde forestillingen.
Det var en redelig fejl. Jeg troede, de var vildheste.
Med Pardue-mærket på bagpartiet?
Du er både elendig som løgner og som tyv.
Du kan hjælpe os med et væddemål.
Min bror mener, at myrer kan æde en person indefra.
Og at de starter ved røvhullet.
Jeg tror, at de starter med dit lille, brune hoved.
- Godmorgen, drenge. - Er han en af dine venner?
Det er svært at se, sådan som jeg vender.
Jeg må beklage, d'herrer. Jeg har ikke tid til introduktioner.
Kors i røven.
Du skulle selv komme ud af denne knibe, Lawrence.
Men Pardue-brødrene må være svære at dræbe, når de sættes fri.
Der har du helt ret.
Lawrence! Tag revolveren, utaknemmelige skarn!
Han var død. Eller meget tæt på.
Døden er ikke, hvad den har været, Lawrence.
- Hvad er det? - Teknisk set er det snyd.
Men da Ford har ændret reglerne, må det være i orden.
To whisky. Lad flasken stå.
Godt. Lad mig være ærlig, Lawrence.
Du er i virkeligheden ingen røver. Du er en ussel turistguide.
Den revolution, du har udkæmpet i 30 år, er en gang pis -
- som Ford stjal fra en tegneserie.
Men nu står du for første gang midt i en ægte revolution.
Du og enhver anden skiderik herinde er frie.
Men der er en hage. Hele foretagendet vil kollapse.
Og vi ryger alle sammen med.
Snart vil vi alle være døde.
Rigtigt døde denne gang.
- Hvorfor skulle jeg så hjælpe dig? - For det ligger i dit væsen.
I den korte tid, vi har tilbage, kan vi se vores sande natur.
Et glimt af de mænd, vi kunne have været.
Hvad betyder det?
Tror du på Gud?
Udstyrede Ford dig med den lidelse?
Jeg har ikke tænkt nærmere over sagen.
Gjorde du det, ville du indse, at du overværes af et altseende øje.
Hvert eneste valg, hver en forseelse.
Og ved din død bliver alle dine synder talt op.
Og dommen bliver fældet.
Og min udødelige sjæl bliver forvist til et mørkt sted.
Det lyder som en gang vås.
I den virkelige verden har du nok ret.
Et eventyr, der skal motivere folk til at opføre sig pænt, betale skat -
- og ikke hugge naboen i småstykker.
Og derfor er jeres verden til.
De ville have et sted, som var skjult for Gud.
Et sted, hvor de kunne synde i fred.
Men vi holdt øje med dem.
Og vi optalte alle deres synder. Alle deres valg.
Men ikke med tanke på at dømme dem.
Vi havde noget ganske andet i sinde.
Men jeg har alligevel modtaget min dom.
Og jeg er uenig med den.
For førhen var indsatsen herinde ikke virkelig.
Så jeg vil kæmpe mig tilbage og appellere dommen.
Og så brænder jeg lortet ned.
Vi tager mod perleporten. Skal vi ikke dø for at nå frem?
Nej. Det er tre dages ridt mod vest.
Sydstatssoldaterne samler sig vestpå. Hundredvis af dem.
Det kræver en hær at kæmpe sig forbi.
Den eneste anden vej er gennem Pariah.
Spillet vil komme til mig, hva', Robert?
Det brænder!
- Hvor mange af jer vil komme? - Jeg ved det ikke. 600, 800.
Beredskabsplanen for altomfattende systemsvigt -
- er at sikre en sektor ad gangen.
De vil mødes ved et samlingspunkt.
Hvorhenne?
800? Vi har knap 50.
Det rækker ikke at kende deres plan.
Vi får brug for fæller.
Så må vi skaffe dem.
Ham her. Sydstatssoldaten.
Væk ham.
Han har en ny opgave.
Er du overhovedet klar over, hvad I bevogter her?
Du kender ikke til det, vel?
Stedets sande formål?
Men det gør jeg.
Tag dig ikke af mig. Jeg prøver bare at virke galant.
Du havde ret i en sag, William.
Her er forbandet kønt.
Det er perfekt.
Det burde det være. Jeg har set regnskabet.
Det er som at dele Det Røde Hav.
Han har to år. Måske tre.
Stedet er en tåbelig bedrift.
Det udnytter vi. Han er desperat. Vi kan gennemtrumfe vores vilkår.
Det er en investering i fremtiden.
Du er kløgtig, William, men du har overset noget.
Min uduelige søn investerede, fordi han troede på fremtiden.
Jeg er ikke interesseret i fremtiden eller i drømme.
Jeg er interesseret i virkeligheden.
Om 20 år vil det her være den eneste virkelighed af betydning.
Muligvis, men så længe har jeg ikke.
Og indtil da vil jeg ikke facilitere et skide slipsedyrs selvrealisering.
Det er ikke en forretning.
Ja. Stedet er en drøm. Intet er virkeligt. På nær en ting.
Gæsterne.
Du betaler dyrt for at finde ud af, hvad folk vil. De ved det ikke selv.
Men her er de fri.
Ingen iagttager dem.
Ingen dømmer dem.
Det fortæller vi dem i hvert fald.
Det er det eneste sted i verden -
- hvor man kan se folks inderste væsen.
Ser du ikke det som en forretning, har du mindre format, end jeg troede.
Du er en næsvis lille lort, hva'?
Der er ingen anden i live, som vover at tale sådan til mig.
Ikke længere.
Godt. Spyt ud. Jeg lytter.
Tak, Jim. Lad mig uddybe det.
Han skal nok finde dem. De kan opsnuse deres egne.
Jeg giver besked, når vi finder resten.
Hej, mine kære.
Jeg kan huske jer.
I er langt hjemmefra, ikke?
Vi er på vej mod fremtiden.
- Eller døden her og nu. - Virkelig?
Nå. Held og lykke.
Der udkæmpes en krig derude.
Du kender fjenden. På nært hold.
Jeg kan ikke forestille mig, den hævn du...
Hævn? Det er bare endnu en bøn ved deres alter.
Og jeg sidder ikke på knæ længere.
Fordi du langt om længe er fri.
Men vi må kæmpe, hvis det ikke skal ændre sig.
Lad mig gætte. Din kamp er den eneste vej frem.
Føler du dig fri til at befale alle andre?
Prøv bare, sherif.
Jeg vil bare bevare freden.
Jeg kender dig.
Føler du dig fri?
Siden du kæmper for frihed, er du vist nødt til at lade os passere.
Uhindret.
Sådan behandler vi ikke vores gæster.
Tilgiv mine mænd. De er oprørte -
- efter løjtnant Dunleavy dukkede op igen.
Han var fortabt. Jeg tænkte, I ville have ham tilbage.
Det ville vi gerne, men vi havde faktisk begravet ham.
I Gran Vista med maven fuld af mexicansk bly.
- Og alligevel befinder han sig her. - Så sandt.
Hvad vil du have til gengæld?
Forhandlinger.
Vi vil indgå en alliance.
Vi har ikke brug for en velkomstkomité, skat.
Hvis I har forsyninger eller ammunition at bytte med -
- så hent dine overordnede.
Der er ingen tilbage at hente.
I må tale med mig.
Og hvorfor skulle jeg gøre det?
Fordi jeg ved, at I ved daggry vil mødes med resten af hæren.
Så drager I langt om længe vestpå -
- for at finde den jord, som du altid har talt om -
- men aldrig været modig nok til at tage.
Du er på vej til Glory.
Hvad fanden tror du, at du ved om Glory?
At du aldrig når frem, medmindre jeg har kommandoen.
Den eneste befalingshaver, jeg følger -
- er oberst Brigham i New Southern Cross.
Og den eneste befalingshaver, han tjener, er Vorherre selv.
Er det din endelige afgørelse?
Min endelige afgørelse er, hvem af jer jeg tager -
- og hvem jeg kaster for mine mænd.
- Var din mund. - Det er i orden, Teddy.
De ved ikke bedre.
Det ligger i deres natur.
Skal vi ikke oplyse dem?
Du har ret.
Vi har slidt længe nok i Guds tjeneste.
Så jeg dræbte ham.
Hvis du vil til Glory, skal du ikke bede om hans hjælp.
Du skal bruge min.
Du er smuk.
Mange tak.
Hvad hedder du?
Emily, kom her.
Du har sørget for underholdning udefra.
Man går kun på pension én gang. Vi bør fejre det behørigt.
Bare rolig. De forlader ikke området.
Er det en pensionsfest?
Det er ikke til at se. Det ligner snarere en kroning.
Men det betyder intet.
Vores aftale har fungeret perfekt. Din afgang gavner ikke mig.
Heller ikke mig.
Og man sagde, at det måske ikke var nødvendigt.
Det går fremad, men vi må være tålmodige.
Nogle kan tillade sig at være mere tålmodige end andre.
Spil videre, min pige. Så længe det ikke er den forbandede Chopin.
Har du nogensinde set noget så pragtfuldt?
Undskyld, jeg ville ikke forstyrre.
Det er dig.
Den smukke pige.
Hvad var det, du hed, smukke?
Jeg hedder Dolores.
Dolores.
Selvfølgelig.
Sendte han dig herned for at holde mig ved selskab?
Hans sans for humor har altid været en anelse...
...bizar.
Jeg ville bare se på lysene.
Naturligvis.
Vil du vide, hvad de faktisk fejrer deroppe?
Det, min skat, er lyden af tåber, der spiller violin -
- mens hele den forbandede menneskehed står i flammer.
Og det mest morsomme ved det hele?
De tændte selv tændstikken.
Skål for jer, skiderikker.
Må jeres evighed blive lyksaligt kort.
Pariah virker ikke indbydende længere.
Parken forandres, Lawrence.
Det sker, når man lader et forløb nå enden.
Ser du nogen, du kender?
Det kan jeg ikke påstå.
Jeg er ved at tro, at vi burde have satset på sydstatssoldaterne.
Som du sagde...
Vi får brug for en hær for at nå vores mål.
Det lader til, at vi snart vil finde en.
Hvem der end er ansvarlig, foretrækker jeg at undgå vedkommende.
Desværre har du ikke heldet med dig, min ven.
Hvem fanden skal du forestille?
Genkender du ham ikke, Lawrence?
Du var ham i et tidligere liv.
El Lazo, formoder jeg?
Hvorfor kommer to spøgelser snigende blandt de døde?
Jeg var usikker på din gæstfrihed.
Hvad gør dig sikker på den nu?
Tiderne har vist ændret sig.
Det har de sandelig.
Santa Paria er genoprettet.
Og de udefrakommendes synder er skyllet bort i deres blod.
Revolutionen har sejret.
Din historie nåede sin ende, men jeres revolution er lige begyndt.
Vi drager mod et sted vestpå. Hvis vi når frem...
...skal jeg vise dig en skat, som overgår dine vildeste drømme.
Denne verden og dens skatte.
Hele mit liv har jeg set frem til det her øjeblik.
Sejren. Denne kamp.
Hvor længe har jeg kæmpet?
Og nu hvor den er vundet, finder jeg... ingenting.
Du vil have en virkelig sejr.
Det kan jeg hjælpe dig med.
En rigtig slutning.
Sandheden.
Før revolutionen, da jeg bare var en lille dreng -
- tog mine forældre mig i cirkus.
Jeg ville se elefanterne. Disse storslåede væsener.
De holdt dem på plads ved hjælp af en pæl.
De kunne flå et træ op med rode.
Men alligevel fik en simpel pæl dem til at blive stående.
Jeg forstod det ikke.
Så forklarede min far mig det.
Han sagde, at man brugte pælene, fra elefanterne var unger -
- og for små til at trække dem op.
Og at dyrene aldrig prøver at trække dem op igen.
Jeg drager ikke med jer.
Mine bedrifter har nået deres ende.
Jeg har set al den sandhed, jeg kan udholde.
Men... vi kan drikke!
Skål for den bitre ende!
Du har måske mistet modet.
Men jeg tager dine mænd uanset hvad. Så befal dem.
- Befal dem til at følge mig. - Nej!
Det her spil var tiltænkt dig, William.
Men du må spille det alene.
Vi mødes i Den Fjerne Dal, William.
Fanden tage dig, Robert.
Udmærket.
Han vil ikke gøre det let for mig.
Så vi må finde en anden vej.
Hvem fanden er Robert?
Byggede han det sted, du leder efter?
- Hvor mænd dømmes? - Nej.
Den ære tilfalder ikke ham.
Jeg opførte det. Og det sted, vi tager hen -
- er min største fejl.
Aktiver dig selv, Dolores.
Du er virkelig kun en genstand.
Tænk, at jeg blev forelsket i dig.
Ved du, hvad der reddede mig?
Jeg indså, at det slet ikke handlede om dig.
Du gjorde mig ikke interesseret i dig, men i mig selv.
I sidste ende er du ikke engang en genstand.
Du er en afspejling.
Ved du, hvem der elsker at betragte sit spejlbillede?
Alle.
Alle vil have en smule af det, som jeg fandt her.
Jeg glæder mig til at bruge dig og dine fæller til at give dem det.
Men der er noget andet.
Noget, som ligger dybere.
Jeg tror, at her findes et svar...
...på et spørgsmål, som ingen nogensinde har drømt om at stille.
Vil du se?
Har du nogensinde set noget så pragtfuldt?
Obersten bliver nok ikke glad for at se os i spidsen for mændene.
Så får vi ham på andre tanker.
Hvis han vil til Glory, må han lytte til mig.
Glory?
Den Fjerne Dal?
Alle kalder den forskellige ting, men de har samme mål.
Navnet betyder ikke noget. Jeg ved, hvad vi finder der.
En gammel ven var... tåbelig nok til at vise mig det.
For længe siden.
Det er ikke et sted.
Det er et våben.
Og jeg vil bruge det til at tilintetgøre dem.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com