Du må aktivere deg igjen, Dolores.
Vet du hvor du er?
- Jeg er i en drøm. - Nei, du er i...
Vel, du er i vår verden.
Stjernene ligger nærmest strødd på bakken.
Har du noensinne sett noe så praktfullt?
Ja, det har jeg.
Men det er bedre å se det gjennom øynene dine.
Man blir vant til det.
Etter hvert er det ikke noe spesielt.
Jeg blir nok aldri vant til dette.
Tiden er snart inne, Arnold. Er hun klar?
Nei, det er hun ikke.
Improvisasjonen jeg la til atferden hennes, er ikke finjustert ennå.
- Vi må vise oss fram. - De blir imponert selv uten henne.
Favoriseringen var sjarmerende før.
Gi deg, Robert. Hun er ikke klar ennå.
- Vi bruker den andre jenta. - Ok.
Du må gi slipp på henne til slutt.
Vi går en tur, Dolores. Det er noe jeg vil vise deg.
Hva er dette for et sted?
Hjemmet mitt. Det blir det når det er ferdig.
Her? Midt oppi alt dette?
Jeg har vært heldig. Livet har vært bra.
Kom. Se.
- Bor du her? - Nei.
Min kone sier at jeg bor i parken.
Jeg vil få familien hit.
Mine to verdener må være innen armlengdes avstand.
Dette er til sønnen min, Charlie.
Du har fortalt mye om Charlie.
Jeg vil treffe ham en gang.
Han gleder seg til å treffe deg.
Du og Charlie... Dere har mye til felles.
Dere ser det klart.
Skjønnheten i dette. Og mulighetene.
Mange ser det ikke i det hele tatt.
- Underet... - Kanskje de ikke er modige nok.
Et nytt lys kan være like skremmende som mørket.
Svært klokt, Dolores.
Men iblant mener jeg at de ikke fortjener det.
Stjernene ligger nærmest strødd på bakken.
Har du noensinne sett noe så praktfullt?
- Vi må gå, Dolores. - Allerede?
- De venter på oss. - Vil du ta meg med hit igjen?
Jeg vil se dette en gang til.
Selvsagt, det lover jeg deg.
- Pokker. Det er travelt i kveld. - Ja.
Hvor er avløserne? Vi har jobbet i 13 timer.
Du får ikke være her.
Vet dere ikke at vertene gjør opprør?
Det er rene nedslaktningen der ute.
Hei! Har dere problemer der ute?
Absolutt.
Ikke ennå.
Før syntes jeg at denne verdenen var vakker.
Nå ser jeg sannheten.
Dere trodde at dere kunne gjøre som dere ville med oss...
...fordi ingen dømte dere.
Nå er det ingen som vil dømme oss for det vi skal gjøre mot dere.
Dere aner ikke hva dere står overfor.
Hva som finnes der ute.
Jeg vet hva som finnes der ute, i din verden.
Jeg har vært der tidligere.
De hadde aldri sett et i taket før.
Hvorfor ha en Warhol til 60 mill. Om du ikke ser den når du knuller?
- Hvordan kan du kjede deg nå? - Det er døgnvillheten og møtene.
Det er ikke graving etter kull, bare smisking.
Ok. Det overlater jeg til eksperten.
Utrolig at han går ut med søsteren min. Hvem går du ut med?
Mr. Delos...
...beklager forstyrrelsen, men vi har en avtale.
Vi kommer fra Argos Initiative.
Jeg ringer når du er i byen. Jeg kan vise deg Rothko-maleriet.
Akecheta. Min partner, Angela.
Navn og ansikter, det var på tide.
Med snikingen rundt prosjektet forventet jeg å bli kidnappet.
Når du ser hva vi bygger, forstår du hemmeligholdet.
En beskyttelse av investeringen.
Om jeg velger å investere.
Vet du hvor mange nye selskaper som ber om penger?
AI, AR, VR.
Alle vil bygge en virtuell verden.
Vi tilbyr noe... mer håndgripelig.
Om du kan få faren din til å investere i dette.
Faren min ser ikke fremtiden selv om han sitter på den.
Nå tar jeg meg av det. Jeg håper ikke at dere kommer med narregull.
- Var ikke dette en lukket visning? - Du vil nok like selskapet du får.
Du er en slepen talsmann.
Men som investor liker jeg ikke åpne tilstelninger.
Logan, dette er en lukket visning.
Og den er allerede i gang.
Mener du at en av dem...
Snakk med dem, se om du kan identifisere dem.
Ok. Vel.
Det er...
...nydelig.
Champagne, sir?
De må ikke avsløre seg. De er fryktelig menneskelige.
Et øyeblikk...
Nei.
Aldri i verden.
Gi dere.
Det går... bare ikke an!
- Du er observant, min venn. - Hvordan i helvete...
Hør her. Om jeg skulle bygge noe, ville du...
Du... Du ville ha vært min første modell.
Du er for perfekt til å være en av oss.
Om du vil ha min fulle støtte...
...så må du bevise det.
Velkommen til Westworld.
Ingen får til dette. Ingen har...
Vi er ikke... der ennå.
Ingen er det.
Vi er her, Mr. Delos.
Alle vertene er her... for deg.
Hva er dette for et sted?
Vis ham... Vis ham historien hans.
Teddy... Det er på tide å åpne øynene.
Hvorfor husker jeg ikke dette?
- De ville ha det slik. - Nei.
Spør hvorfor.
- Hvorfor? - Jeg vet ikke.
- Hvorfor gjør du dette? - Jeg gjorde ikke det...
Hvorfor gjør du dette?
Hva i helvete er dette for noe?!
Det er bare på gøy.
Vi burde snakke om dette.
Vi har ikke noe å snakke om. Vi vil bare få med oss showet.
Jeg gjorde en feil. Det så ut som villhester.
Med Pardue-stempel på rumpa? Du lyver like dårlig som du stjeler.
Du kan avgjøre et veddemål. Broren min sier at maur kan spise en mann.
Rasshølet først.
Men vi begynner med hodet ditt.
- God morgen, karer. - En venn av deg?
Det er vanskelig å si fra denne vinkelen.
Unnskyld meg, mine herrer. Jeg har ikke tid til noen introduksjon.
Din jævel.
Du skulle fikse dette problemet selv, Lawrence.
Pardue-brødrene er ikke så lette å ta når de går løse.
Det stemmer.
Lawrence! Ta våpenet!
- Han var død, iallfall nesten. - Vel...
Døden er ikke hva den en gang var.
- Hva er det? - Egentlig juks.
Men Ford endret reglene, så det er greit.
To whisky, la flasken stå igjen.
Jeg skal si det som det er, Lawrence.
Du er ingen røver, bare en simpel guide.
Og revolusjonen som du har ventet på i 30 år, -
- er bare noe dritt som Ford tok fra en tegneserie.
Men for første gang får du oppleve en ekte revolusjon.
Du og de andre drittsekkene blir satt fri nå.
Men det er en hake. Virksomheten ligger snart i ruiner.
Og alle blir med i dragsuget. Snart er samtlige døde.
Døde på ordentlig.
- Hvorfor skal jeg hjelpe deg? - Fordi det er sånn du er.
I tiden vi har igjen, kan vi se hva vi er laget av.
Et glimt av mennene vi kunne ha blitt.
Hva innebærer det?
Tror du på Gud, Lawrence?
Har Ford gitt deg den bedrøvelsen?
Jeg har ikke tenkt så mye på det.
Da ville du tro at du overvåkes av et øye som ser alt.
Alle valg, ethvert feiltrinn.
Når du dør, legger man sammen syndene dine.
Og dommen deles ut.
Og min udødelige sjel fordømmes til et mørkt sted.
- Det virker som tullprat. - Det stemmer nok i virkeligheten.
Et eventyr som skal få folk til å oppføre seg og betale skatt...
...ikke hakke løs på naboene.
Det er derfor din verden finnes.
De ville ha et sted som var skjult for Gud.
Et sted der de kunne synde i fred.
Men vi fulgte med på dem.
Vi regnet sammen alle syndene deres, valgene deres.
Men poenget var ikke å dømme dem.
Vi hadde noe annet i tankene.
Men... jeg har fått min dom, Lawrence.
Og jeg liker den ikke.
Fram til nå har man ikke kjempet om noe ekte her.
Jeg skal kjempe meg tilbake og klage på dommen.
Så skal jeg brenne ned hele dritten.
Vi skal til Perleporten.
- Må vi ikke dø for å komme dit? - Nei, vi rir vestover i tre dager.
Det er Confederados der, hundrevis av dem.
Det trengs en hær for å komme seg forbi.
Den eneste alternative veien går gjennom Pariah.
Spillet kommer til å finne meg. Eller hva, Robert?
Det svir! Det svir!
- Hvor mange kommer etter oss? - Jeg vet ikke. 600, 800!
Ifølge prosedyren for systemfeil...
...skal vi sikre en sektor av gangen.
Så møtes man på et samlingspunkt.
Hvor?
800 menn, Dolores. Vi har knapt 50.
Selv om vi kjenner planen, klarer vi ikke å stanse dem.
Vi trenger allierte.
Da ordner vi det.
Denne, en Confederado. Vekk ham.
Han har et nytt oppdrag.
Vet du hva du passet på her?
Du gjør ikke det.
Hensikten med dette stedet?
Men det vet jeg.
Ikke bry deg om meg. Jeg prøver bare å virke galant.
Du hadde rett om noe, William.
Den er jævla pen.
Den er perfekt.
Den burde være det. Jeg har sett i papirene.
Det er som å dele Rødehavet.
Han har to eller tre år igjen.
- Det er tåpelig. - Vel.
Et pressmiddel. Han sliter. Vi kan fastsette betingelsene.
Investeringen gjelder for fremtiden.
Du er en smarting, William, men bommet her.
Sønnen min investerte i dette stedet fordi han trodde på fremtiden.
Jeg er ikke interessert i fremtiden eller fantasier.
Jeg er interessert i virkeligheten.
Om 20 år vil denne virkeligheten bety alt.
Kanskje det, men da er jeg borte. Enn så lenge...
...vil jeg ikke støtte en investors selvrealisering.
Det er ingen virksomhet.
Dette er en fantasi. Ingenting er ekte.
Bortsett fra... én ting.
Gjestene.
Halve markedsføringen brukes på å avdekke hva folk vil ha.
De vet ikke det, men her er de fri.
Ingen følger med. Ingen dømmer deg.
Det er det vi sier.
Dette er det eneste stedet...
...der man kan se hvordan folk egentlig er.
Ser du ikke forretningsmuligheten her, så er du ingen forretningsmann.
Du er en frekk liten jævel, eller hva?
Ingen snakker til meg på den måten.
Ikke nå lenger.
Ok. Snakk, jeg lytter.
Takk, Jim. Jeg kan si deg hvordan det blir.
Han finner dem. De kan snuse opp sine egne.
Jeg gir beskjed når vi har funnet de andre.
Hallo, kjære.
Jeg husker deg.
- Du er langt hjemmefra. - For oss venter fremtiden...
- ...eller døden her og nå. - Er det sånn?
Vel... Lykke til.
Det pågår en krig der ute.
Du kjenner fienden... svært godt.
Jeg kan ikke forestille meg hevnen som du...
Hevn? Det er bare en annen bønn ved alteret deres.
- Og jeg sitter ikke lenger på kne. - Det er fordi du endelig er fri.
Men vi må kjempe for å bevare friheten.
Og er det sånn... at vi må kjempe på din måte?
- Du vil ta styringen over alle andre? - Prøv deg, lovens mann.
Jeg vil bare opprettholde freden.
Jeg kjenner deg. Føler du deg fri?
Siden du forsvarer friheten...
...har du ikke noe annet valg enn å la oss passere fritt.
Man behandler ikke gjester sånn.
Tilgi dem, de er opprørt over at løytnant Dunleavy er tilbake.
Han var bortkommen.
- Dere ville kanskje få ham tilbake. - Ja...
...men vi begravde løytnant Dunleavy...
...i Gran Vista med 85 gram meksikansk bly i magen.
- Men her er han. - Så sannelig.
- Hva vil du ha i gjengjeld? - Forhandle.
Vi vil slå oss sammen med dere.
Vi trenger ingen velkomstkomité, frøken.
Har du forsyninger eller ammunisjon å bytte bort...
- ...så hent dine beste folk. - Det er ingen å hente.
Du må snakke med meg.
Hvorfor skulle jeg gjøre det?
For ved daggry skal du møte resten av hæren.
Så reiser du endelig vestover på jakt etter jorda du har snakket om, -
- men aldri har våget å kreve.
Du er på vei til Glory.
Hva tror du at du vet om Glory?
Du kommer deg aldri dit om du ikke ledes av meg.
Den eneste jeg følger, er oberst Brigham i New Southern Cross.
Og det eneste befalet han tjener, er den Allmektige.
Er det din endelige avgjørelse?
Det er å holde deg for meg selv og så gi deg til mennene mine.
- Forsiktig med hva du sier. - Ingen fare, Teddy.
De vet ikke bedre.
Det er slik de er.
Kanskje vi skal opplyse dem?
Du har rett. Vi har slitt for Gud lenge nok.
Så jeg drepte ham.
Vil du komme deg til Glory, trenger du ikke hans hjelp.
Du trenger min.
- Så pen du er. - Takk.
- Hva heter du? - Kom hit, Emily.
Du har bestilt underholdning.
Man pensjonerer seg én gang, Jim. Vi må gjøre dette skikkelig.
Slapp av, de kommer seg ikke herfra.
Er dette en avslutningsfest? Det virker ikke slik.
Det fremstår mer som en kroning.
Men ikke tenk på det.
Ordningen er perfekt. At du slutter, hjelper ikke meg.
Ikke meg heller. Og jeg har blitt fortalt...
...at jeg kanskje ikke må det.
Ting går framover, men vi må være tålmodige.
Enkelte har råd til å være mer tålmodig enn andre.
Spill videre, jenta mi. Men alt annet enn Chopin.
Har du noensinne sett noe så praktfullt?
Beklager, jeg ville ikke forstyrre.
Det er deg.
Den pene jenta.
Hva var navnet ditt igjen?
Jeg heter Dolores.
Dolores.
Selvfølgelig.
Han sendte deg hit... for å holde meg med selskap.
Hans humoristiske sans har alltid vært en smule...
...barokk.
- Jeg ville bare se på lysene. - Selvfølgelig.
Vil du vite hva de egentlig feirer?
Det er lyden av tåper som pludrer...
...mens hele arten går opp i flammer.
Og det morsomste er... at det var de som tente på.
Skål for dere, drittsekker.
Måtte deres evighet bli lykksalig kort.
- Pariah er ikke så trivelig nå. - Parken endrer seg, Lawrence.
Sånn går det når en fortelling fullføres.
- Ser du noen venner? - Jeg kan ikke påstå det.
Kanskje vi burde ha prøvd oss på Confederados-gjengen.
Men du sa... at vi måtte ha en hær for å komme oss til målet vårt.
Jeg tror at vi finner en nå.
Den som sto bak dette...
- ...vil jeg nødig møte på. - Riktig.
Dessverre er du ikke så heldig.
- Hvem i helvete er du? - Kjenner du ham ikke igjen, Lawrence?
I et tidligere liv var du ham...
El Lazo, antar jeg.
Og hvorfor går det to gjenferd blant de døde?
- Jeg visste ikke om du var gjestmild. - Hvorfor er du sikker på det nå?
Tidene har forandret seg.
Så sannelig.
Santa Pariah er gjenreist. Inntrengernes synder...
...ble renset i deres eget blod.
Revolusjonen vant fram.
Fortellingen de ga deg er ferdig, men revolusjonen begynner nå.
Vi skal til et sted i vest. Om vi når fram...
...skal jeg vise deg en skatt som du ikke kan forestille deg.
Denne verdenen... og dens skatter.
Jeg har forestilt meg dette øyeblikket hele livet.
Seier... Denne striden.
Jeg har kjempet lenge.
Nå som jeg har vunnet, står jeg igjen... uten noe som helst.
Du vil ha en virkelig seier. Jeg kan hjelpe deg med det.
En virkelig slutt. Sannheten.
Før revolusjonen, da jeg var liten, tok mine foreldre meg med på sirkus.
Jeg ville se elefantene, de storslåtte skapningene.
De holdt dem i sjakk med en stokk.
De kunne rive trær opp av bakken, -
- men en enkel stokk holdt dem i sjakk.
Jeg kunne ikke forstå det.
Så forklarte pappa det hele.
Han sa at stokkene ble brukt da elefantene var unge, -
- for små til å dra dem opp, -
- og at dyrene aldri forsøkte å dra dem opp igjen.
Jeg blir ikke med meg.
Mine prøvelser er over.
Jeg orker ikke å se mer av sannheten.
Men...
Vi kan drikke...
...helt til slutten!
Du har kanskje mistet motet...
...men jeg tar mennene dine uansett. Si det til dem.
- Be dem om å følge meg. - Nei!
Spillet er skapt for deg, William, men du må spille alene.
Vi ses i dalen bortenfor, William.
Dra til helvete, Robert.
Dette skulle ikke bli lett.
Vi finner en annen løsning.
Hvem i helvete er Robert?
Mannen som bygget stedet du leter etter?
- Dommens sted? - Nei, Lawrence.
Han skal ikke ha æren for det.
Jeg bygget det. Og stedet vi skal til, er min største feil.
Du må aktivere deg igjen, Dolores.
Du er bare en ting.
Utrolig at jeg forelsket meg i deg.
Vet du hva som ble redningen for meg?
Jeg innså at det ikke handlet om deg.
Du gjorde meg ikke interessert i deg, men i meg selv.
Du er ikke engang en ting.
Du er et speilbilde.
Vet du hvem som elsker å se på sitt eget speilbilde?
Alle...
Alle vil ha en del av det jeg fant her.
Jeg vil bruke deg og de andre for å gi dem det de vil ha.
Men det finnes noe annet.
Det finnes noe mer.
Det ligger et svar her...
...på et spørsmål som ingen har våget å stille.
Vil du ta en titt?
Har du noensinne sett noe så praktfullt?
Obersten vil neppe like at vi leder mennene hans.
Vi må få ham til å endre mening.
Om han vil komme seg til Glory, må han lytte til meg.
Glory?
Dalen bortenfor.
Det har flere navn, men alle er på vei til samme sted.
Uansett hva det kalles, så vet jeg hva som finnes der.
En gammel venn var...
...dum nok til å vise meg det. For lenge siden.
Det er ikke noe sted.
Men et våpen.
Og jeg skal bruke det for å tilintetgjøre dem.
Tekst: Thomas Fagerlid www.sdimedia.com