Am avut atâta potențial, eram atât de promițători...
Dar ne-am irosit talentele, inteligența...
Fuga noastră oarbă după tehnologie
doar ne-a apropiat mai mult de distrugere.
Lumea noastră e pe sfârșite,
dar viața trebuie să meargă înainte.
Așteaptă! Sunt prieten.
Da! Dintotdeauna am sperat asta.
Atâta grijă...
Detaliile, sculptură în lemn, cupru călit...
Nu poți vorbi.
Vino cu mine.
Uite aici. Oprește-te!
Anumite lucruri din această lume
mai bine sunt lăsate să zacă acolo unde sunt.
Dar, dacă știi unde să cauți, ruinele astea sunt pline de bogății.
Stai, ai răbdare!
Aproape am terminat...
Prieten...
Prieten.
Prieten?
Prieten.
Ce-i ăsta?
L- ai găsit!
El mereu desenează asta.
Suntem singuri?
Nu, nu.
Du-te!
Intră în cutie! Haide.
De ce nu termini ce-ai început?
Cu mine.
Stai liniștit!
Nu voiam să-ți fac rău!
Ești în siguranță acum.
Unde sunt?
Cu noi!
Nu m-așteptam să mai văd vreunul.
Așa. Ar trebui să țină asta.
Dacă era Doi aici, ar fi făcut o treabă mai bună.
- Mă întreb unde o fi plecat. - Am fost eu cu el.
Cu Doi? Unde?
Sus? Și ce făcea...
Văd că țineți secrete față de mine.
Tocmai veneam să-ți spun.
- Ce-i asta? - L-am găsit. În pustietate.
Și ce căutai tu acolo?
Voiai să dai drumul bestiei?
De câte ori ți-am spus?
Bestia! Ea I-a luat pe Doi!
Dacă ne mișcăm repede, I- am putea salva.
Bestia I-a luat? Atunci s-a terminat.
- Dar era încă în viață! - Nu! Avem reguli!
Noul nostru oaspete pare nedumerit.
Poate izbutesc să-ți deschid puțin ochii.
- Nu I-a omorât? - Liniște!
Ține-te bine!
Când ne-am trezit în lumea asta, era haos.
Oamenii și roboții se atacau cu foc și metale.
Am găsit alții.
E un loc sigur în față.
Urmați-mă!
Un gaz a ucis totul.
I- am adunat pe toți aici, la loc sigur.
lar aici am așteptat să se termine războiul.
Nu peste mult timp, s- a făcut liniște.
Tot ce-a mai rămas acum... e Bestia.
Stăm ascunși și așteptăm...
...ca ea să adoarmă.
Dar de unde a apărut? De ce ne vânează?
Întrebările de genul ăsta nu-și au rostul!
Trebuie să ne protejăm, să nu stăm în calea pericolului.
Prea mulți dintre noi au pierit deja.
Dar el nu e pierdut.
- De ce nu mă asculți? - Doi și-a ales singur soarta!
Îți sugerez să te ferești să faci aceeași greșeală.
Du-te în turnul de veghe. la-I și pe oaspetele nostru cu tine.
Ăsta a fost primul lucru pe care I-am construit împreună.
Încă mai putem pleca după el.
Noi? Dar poate fi oriunde acolo.
Acolo I-a dus!
Spre cele trei forme înalte.
Nu, nu putem! Nu acolo!
Avem reguli.
De ce îI ascultați pe Unu?
- Un grup trebuie să aibă un lider. - Dar dacă se înșală?
Vino cu mine. N- o pot face de unul singur.
Nu pot.
Dar el n-ar fi venit după tine?
Așteaptă!
Vom avea nevoie de o hartă.
De fapt, chiar nu mă deranjează că am un singur ochi.
E mai ușor pentru mine.
În afară de asta, mă ajută să mă concentrez asupra unui singur lucru, știi?
Ce căuta aici de unul singur?
- Unde-i tunelul? - Nu știu!
Stai!
Ar trebui să ne întoarcem!
Nu putem!
Bestia!
E prea întuneric.
Am putea folosi aia.
Stai!
Doi ar fi fost impresionat.
O să-I găsim.
Ești exact ca el.
Uiți să-ți aduci aminte să-ți fie teamă.
Eu pot să te aștept aici?
De ce să-I fi adus aici?
Doi!
Doi?
Știam că vei veni.
Am crezut că...
Șapte?! Nu-mi vine să cred!
- Te-ai întors! - Nici nu plecasem.
Văd că te-ai hotărât și tu să lupți.
Ți-a căzut asta.
Tu unde ai stat ascuns?
Grămadă ruginită de fier vechi!
Stai!
Ce faci? Nu știm ce e!
Nu! Doi!
Hai, grăbește-te!
Ce mai așteptați?
Fugiți! Haideți!
Știam eu că nu trebuia să vin.
De ce? De ce-ai făcut asta?
N- am știut. Îmi pare rău.
Îmi pare rău.
La ce te-ai gândit?
Ce vrea să facă?
Știu unde vom găsi răspunsuri.
Așa era înainte?
Nu vă opriți!
Au fost aici... tot timpul.
- Gemeni! - Se ascundeau aici.
Pierduți pe cărare, căutând răspunsuri.
Înregistrează.
Avem nevoie de ajutorul vostru.
- Am... trezit ceva. - Nu, eu am trezit ceva.
Ceva îngrozitor.
Asta e!
"ROBOTUL".
"O NOUĂ INVENȚIE ULUITOARE".
"LIDERUL ECHIPEl ȘTIINȚIFICE SCOATE LA IVEALĂ CREIERUL".
Astăzi, cancelarul a prezentat publicului ultima descoperire tehnologică.
Tovarăși...
Astăzi răsare o nouă eră...
Să admirăm această nouă tehnologie.
Bine ați venit in Era Robotului.
Va crea noi roboți, după propria sa imagine,
roboți ai păcii.
Să pășim cu toții într-o nouă eră glorioasă,
a bunăstării și prosperității statului.
"S-A DECLARAT RĂZBOl!"
"ROBOȚII ÎNTORC ARMELE ÎMPOTRIVA NOASTRĂ!"
"OMUL DE ȘTIINȚĂ DECLARAT INAMIC AL STATULUl DE CĂTRE CANCELAR. "
Știința și-a întors armele înfricoșătoare împotriva noastră.
Cu voia Atotputernicului,
alăturați-vă luptei împotriva pumnului de fier al Robotului.
Dar chestia aia pe care am trezit-o era rotundă,
cu niște forme ciudate.
Formele sunt identice!
Se potrivesc la fix... în Robot.
Ca și cum ar fi fost concepute pentru el.
- Asta desenează într-una Șase. - Șase?
Doi îi strângea desenele.
Le studia într-una.
Trebuie să le văd.
Poftim? Să ne-ntoarcem la Unu?
Să ne închidă undeva exact acum, când s-a trezit coșmarul ăsta?
Niciodată.
Unde le ținea?
Pe-aici, pe undeva...
Aici! Uite-le!
Astea-s, nu?
Ai trezit... ce?
Prostule! Te-am avertizat.
Te-a avertizat.
Acum ne-ai pus pe toți într-un pericol inimaginabil!
Și, dacă pot întreba, ai reușit să-I salvezi pe Doi?
Bineînțeles că nu!
Urmărindu-ți prostiile astea ridicole,
ai pus în pericol tot ce-am realizat până acum.
- Dar de ce a fost trimis Doi, totuși? - Eu I-am trimis în recunoaștere.
Asta nu-i deloc logic! Nu-I trimiți pe cel mai bătrân...
Trebuie să înțelegem ce se întâmplă.
Sursa... sursa...
Du-te înapoi... la sursă!
Asta e! Asta-i ce-a trezit Robotul!
Ce știi despre asta?
Nu putem avea încredere în tine.
Nu voi permite să ne mai pui în pericol.
Subjugă-i!
Sub... ce?
Cretin analfabet... la-le bunurile!
Nu ești altceva decât un laș.
Cum de-ndrăznești să mă provoci?
Pe mine, cel care i-a ținut pe toți în siguranță, în toți acești ani.
De când ai ajuns tu aici, totul merge în rău.
Ești un blestemat! Un neghiob!
Condus de îndoieli lipsite de sens!
lar tu... ești un orb, condus de frică!
Uneori, frica este reacția potrivită.
- Nouă! - Fugi!
Mergeți mai departe, găsesc eu o cale s-ajung jos!
Haide!
Permiteți-mi să mai încerc o dată asta.
Cablul! Taie-I!
Prinde-te!
la de cablurile astea!
Mantia ta!
- Dă-i drumul! - Nu pot.
Dă-i drumul, acum!
Îmi ești dator cu o mantie acum.
Vor veni și alții, nu-i așa?
Nu suntem în siguranță aici.
Stai de șase.
Ma duc să caut... un adăpost mai sigur.
- Ce este? - Sursa.
Chestia care-a trezit Robotul.
- Înapoi. Du-te înapoi. - Înapoi unde?
Știință întunecată...
La ce ne ajută gunoiul ăsta inutil? Dați-I la o parte!
Tu știi ceva.
Ce știi?
Știu suficient încât să las vechiturile alea malefice să se descompună.
Uite ce-au lăsat în urmă. Lasă-le așa, ți-am spus.
Dar tu... Mereu cu întrebările tale.
O grămadă de întrebări fără rost.
Instigând, grăbind... Cum era și Doi.
Trebuia el mereu să știe... Uite unde a ajuns.
Deci am avut dreptate. Chiar I-ai trimis să moară.
Era bătrân, slăbit.
Uneori, unul trebuie sacrificat pentru binele celor mulți.
Lașule!
Șapte!
Calea ta ne împinge direct în mijlocul catastrofei.
- Trebuie să ne întoarcem. - Să ne întoarcem?
- Unde? - În prima cameră.
Unde m-am trezit.
Nu vede că ideile lui aduc numai necazuri?
Ce lucruri bune aduce el?
Eu știu ce ne trebuie. Știu ce e bine.
Nu, nu. Nu se poate!
Nu, nu!
Găsiți-o!
Nu te uita în ochii lui!
Cinci!
- Șapte! - Nouă!
Nu!
Trebuie să mergem după ei!
Cum? Opt! Unde-i Opt?
Chestia aia i-a luat. Îi duce înapoi la Robot.
Atunci e prea târziu.
Trebuie să plecăm de-aici. Să găsim o altă ascunzătoare.
Gata cu ascunsul! Mergem după ei!
Cu toții!
Chiar trebuie să-ți reamintesc rezultatul ultimei tale aventuri eroice?
Nu pot lăsa să li se întâmple asta.
Eu intru.
- Și eu vin cu tine! - Nu.
Am nevoie de tine aici.
Dacă nu mă întorc, distruge-o.
Așteaptă! Cum?
Așa. Să auzim și noi... Care-i planul tău genial?
Ne trebuie un butoi întreg.
Aici!
- Unde sunt? - A trecut prea mult timp.
Trebuie s-o facem acum!
Nu, le mai trebuie timp!
Ajută-mă s-o trag jos!
- Vin! - Ajutor!
Ajută-mă!
Nu! Nu-i încă momentul!
Dă-i drumul, neghiobule!
Fugiți! Se apropie!
Acum!
Am scăpat de tine!
S- a terminat.
Mulțumesc.
Robotul!
Atenție, Robotul!
Fugiți!
Nu!
Nu avem ce face!
Nu!
Sunt închiși!
Spre pod!
Nu! Sunt închiși!
Sunt prinși înăuntru!
- Șase, haide! - Hai la pod!
Nu, stai! Nu trebuie să-I distrugi!
- Stai deoparte, Șase! - Nu trebuie distrus!
Să nu-I distrugi. Sunt prinși înăuntru.
Sunt înăuntru!
Haide!
Duceți-vă înapoi! La prima cameră!
Vă va arăta el!
Sursa!
- Trebuie distrus. - Nu! Nu putem!
N- ai auzit ce-a spus? Sunt prinși înăuntru.
Încă îi mai putem salva.
Poftim? Cum?
Trebuie să găsim Sursa. Acolo e răspunsul.
- Trebuie să-I distrugem. - Dar încă mai sunt șanse!
Nu mai avem timp.
Nouă... Sunt pierduți.
Vă înșelați.
- Nouă! - Lasă-I să plece.
Salutări, Nouă.
Era atât de promițător mărețul meu Robot.
Era menit să fie un instrument al progresului, al creației.
Cel puțin, ăsta era pactul pe care cancelarul I-a încăIcat.
Dar vina nu e în totalitate a lui.
Robotul a fost creat numai din mintea mea,
ceea ce, acum realizez, nu a fost suficient.
Creația mea era plină de defecte,
și periculoasă, într-adevăr, pentru că-i lipsea sufletul uman
si putea fi ușor influențată de cei care o controlau.
De aceea v-am creat pe fiecare dintre voi.
Sunteți tot ce-a mai rămas din omenire.
Voi sunteți cu toții părticele ale sufletului meu.
Împreună cu acest dispozitiv, veți proteja viitorul.
Privește cu atenție și nu uita ceea ce vezi.
Foc!
- Repede! - Am aflat acum adevărul!
E omul de știință!
El e! El e Sursa!
El ne-a dat sufletul său.
Noi... suntem el.
- Încarcă tunul! - Stați!
Veți distruge talismanul!
E prea târziu!
Repede, intrați înăuntru!
Trebuie să luăm talismanul de la Robot.
ÎI putem folosi împotriva lui. O să-I atrag după mine.
- lar voi o veți putea face. - Nu!
Nouă, să nu faci așa ceva!
- Dacă te-nșeli? - O să-ți arăt cum să-I folosești.
O sa fie bine.
Asta e ordinea.
Nu!
Te rog! Nu putem face asta fără tine!
Cu toții au murit din cauza mea.
Eu am început și, acum, va trebui s-o termin.
Ne-a lăsat cu nimic. Nimic...
De ce trebuie noi să le îndreptăm greșelile?
Uneori, unul trebuie să se sacrifice.
Nu!
Ai reușit!
Nu, n-am reușit. Nu încă...
Sunt liberi acum.
Și acum ce se va întâmpla?
Nu știu exact ce anume, dar lumea asta e a noastră acum.
Va fi așa cum o vom face noi.