Traducerea și adaptarea: veverița_bc, adio67 & VocaTeam b.v.
- Ce-o să gătești? - Mâncarea ta preferată.
De-abia aștept!
Asta e ultima conservă.
Adică nu mai sunt roșii?
Parcă aveam zeci de conserve din rahatul ăsta...
Cinci tone de năut.
Ne ajung cel puțin cinci ani.
- Vrei un pahar de vin? - Da, ar fi grozav.
Hei, hei...
Uite.
Se poate bea.
- Ești în regulă, scumpo? - Da, sunt bine.
Nu sunt bine, suntem terminați...
Copiii noștri sunt în siguranță, nu?
Nu-ți face griji, da.
Bine că i-am trimis la școală.
Îți dai seama ce-ar fi fost?
Nu... nu pot... nu-mi pot imagina, nu-mi pot imagina.
Nu vreau să-mi imaginez...
Ascultă. Ei sunt departe de tot.
Și sunt teferi și nevătămați. Bine?
- Da. - Da.
Bine.
Nu-ți face griji...
... frumoaso.
Nu vă deranjez, nu?
Nu.
Am găsit asta în pivniță.
Uitasem complet de ea.
M-am gândit să o servim după cină.
Da.
Miroase minunat.
Și aia e o sticlă de vin, nu?
Într-adevăr, așa e.
Mulțumesc.
Avem ciocolată după asta.
A găsit-o buna ta soție.
Ce avem aici?
Simt mure...
vanilie...
arome de toamnă.
Karen...
O să fie înfometat.
O să-i fie foame când se va întoarce. O să vrea ceva de mâncare.
Iar începem.
Jacob, nu.
Lasă-mă să-ți spun ceva, drăguță.
Au trecut cinci zile de când a fugit prietenul tău.
Dacă încă mai respiră, lucru de care mă îndoiesc,
nu pastele îl vor interesa pe el.
Jacob!
- Va fi gâtul tău afurisit! - Nu spune asta!
Ai și tu milă, Jacob.
Ce e? Știm cu toții că așa e.
Cu cât realizează mai repede, cu atât mai bine.
Nu există supraviețuitori.
Suntem doar noi aici înăuntru, iar ei acolo afară.
Sam!
Taci!
E un băiat.
Stai, stai, stai. N-ai de unde să știi că așa e.
Vă rog, lăsați-mă să intru!
Don, e un copil!
Ajutor!
Lăsați-mă să intru!
Vă rog! Vă rog, lăsați-mă să intru!
Încetează, deschid acum.
Lăsați-mă să intru!
Vă rog! Haideți, lăsați-mă să intru!
Vă rog!
Intră, haide!
Ești în regulă?
- Ești în regulă? - Da.
De unde vii?
De la Stanford.
Stanford? E în amonte la câteva mile.
Cum ai ajuns aici?
Mă urmăreau.
Țipau...
... eram speriat.
Am fugit... am încercat și la alte case.
Erau goale.
Au venit prin pădure.
Cine te urmărea?
Mama mea... tata...
Încercau să mă omoare.
Mai erau și alții.
Câți?
O mulțime.
Sam?
- Karen, nu! - Ajutor!
Plecați de-aici!
Duceți-vă pe ruta de scăpare! Haideți!
Plecați!
Întoarce-te!
Dumnezeule!
Du-te! Nu mai avem timp!
Haideți!
Pentru numele lui Dumnezeu, pleacă!
Nu! Drace!
Unde ești?
Alice! Alice, nu!
Alice!
Haide!
Nu!
Dă-mi mâna!
Nu!
Nu! Ajută-mă!
Alice! Alice!
Haide, lasă-l!
Lasă-l! Lasă-l odată!
- Îl văd! Dă-mi drumul! - Lasă-l!
Don!
Ajută-ne!
Don!
Jacob!
Haide!
Drace!
Pornește!
Drace!
Jacob!
Prinde-mă de mână!
Nu!
Jacob!
Drace! Drace! Drace! Drace!
După 15 zile, insula britanică intră în carantină..
După 28 de zile, insula britanică a fost devastată de virusul turbării.
După 5 săptămâni: oamenii infectați au murit de foame.
După 11 săptămâni: forțele NATO conduse de americani intră în Londra.
După 18 săptămâni: s-a declarat că Marea Britanie a scăpat de epidemie.
După 24 de săptămâni: Începe reconstruirea.
DUPĂ 28 DE SĂPTĂMÂNI
Bun venit în Londra.
Doyle, te distrezi acolo jos?
Poți să mă pupi în fund.
E cea mai proastă luptă pe care am văzut-o vreodată.
- Nici măcar nu e o luptă. - Da, te aud.
- Dați-mi ceva în care să trag. - E prea ușor.
Patul din nord-est. Etajul douăzeci. Trei etaje spre interior.
Un grăsan care se masturbează în toaletă.
Ăla cu boașele mari. Iar e acolo, l-am văzut și ieri.
Îl văd, unde e Fester Fucknut?
- Cine e, iubitul tău? - Te-am auzit, e la etajul 20.
E lângă ieșirea de incendiu.
- Drace. - Cred că are nevoie de un prelungitor.
Doyle, tu ești expertul în luptă mână la mână.
- Luptă corp la corp. - Gura!
Cred că ar putea fi tatăl tău, Doyle.
Am înțeles.
Drace!
Echipajul 7, care e situația?
- Bună dimineața, domnule colonel. - Bună dimineața.
Domnule colonel, mă uit la noi sosiți cum coboară din avion.
Da, doamnă maior.
Va dura toată dimineața ca să-i prelucrăm.
Am înțeles.
Nu mi-a spus nimeni că acum primim și copii.
Tot înainte și la dreapta.
Verde și căprui.
Interesantă variație a irisului.
De obicei e ereditar. Are vreunul din părinții tăi la fel?
Mama, ea a avut.
Câți ani ai, Andy?
Doisprezece.
Acum ești cel mai tânăr locuitor al țării.
Tensiunea arterială e bună și nu suferi de boli grave.
Cred că poți intra în țară.
Bine ai revenit în Marea Britanie.
Ne îndreptăm spre Zona Verde,
spațiul nostru de securitate și reconstrucție
numit Districtul Unu.
Districtul Unu este situat pe Insula Câinilor.
Deși Insula Câinilor este în deplină siguranță,
zona limitrofă Londrei nu este.
Au rămas încă de ridicat nenumărate cadavre
rămase de pe urma infecției inițiale, ce urmează să fie distruse.
Șobolanii și câinii pot răspândi boala.
Noilor sosiți le este reamintit că, pentru propria lor siguranță,
este interzisă cu desăvârșire traversarea fluviului și părăsirea zonei securizate.
Vă veți alătura celor 15.000 de civili care locuiesc deja în Districtul Unu.
- E totul sigur? - Sectorul 2.
Pe măsură ce ne apropiem de noua voastră casă
veți observa o prezență militară sporită dramatic.
Infanteria SUA este responsabilă de siguranța dvs.
Vom face tot ce ne stă în putință
pentru ca repatrierea dvs să fie cât mai ușoară.
Totuși, în interiorul Districtului Unu credem că veți fi plăcut surprinși.
Avem apă rece și caldă curentă, electricitate non-stop,
un centru medical, un super-market și chiar și un bar public.
Aproape am ajuns acasă.
- Tată! - E tata!
Tată. Haide.
- Sunt emoționată. - Da.
Sunt emoționată.
Mi-a fost așa de dor de voi.
Sunteți bine?
N-am crezut c-o să vă mai văd vreodată, știați asta?
Sunt șefa cadrelor medicale,
trebuia să fiu anunțată înainte să se aducă și copii.
Nici măcar n-am stabilit protocolul pentru minori.
Avem probleme de igienă și îmbolnăviri,
excluzând faptul că nu cunoaștem în totalitate virusul.
Am înțeles că nu a reușit să treacă la alte specii.
Da.
Că nu a reușit să facă să se transmită pe calea aerului,
iar ultimii oameni infectați au murit cu șase luni în urmă.
Noi nu eram aici cu șase luni în urmă.
Doamnă maior...
De ce anume vă este teamă?
- Dacă va reveni? - Nu va reveni.
- Și dacă revine? - Dacă se întoarce, îl omorâm.
Cod roșu.
Haideți.
Vă place locul ăsta, nu-i așa?
Da, e destul de frumos, tată.
Uitați-vă la cameră.
Pe aici. Treceți.
Are 25 de etaje. Am primit un apartament acolo.
Poftim?
Un act de identitate, domnule.
Mulțumesc.
Cu ce te ocupi aici, tată?
Ce fac? Sunt ofițer de secțiune.
Țin luminile aprinse, am grijă să nu se oprească apa, căldura.
Vedeți asta? E cu trei de A. "Acces All Areas". Ăsta sunt eu.
Practic, eu sunt șeful aici.
Nu, ești mai mult un îngrijitor.
Nu, eu sunt șeful.
- Îți place? - E nemaipomenit.
E chiar mai bine decât în însorita Spanie.
Trebuia să fi văzut taberele de refugiați, tată.
Stăteam câte 20 într-un cort și aveam toalete ecologice.
Totul mirosea a urină.
Frumos.
O să ne mutăm într-o casă nouă.
În curând. Peste câteva luni, de fapt.
- Într-o casă nouă? - Da.
Sper că înțelegeți...
n-o să ne putem întoarce la vechea casă.
E în afara zonei de securitate și...
oricum nu cred că vreau să mă întorc acolo, nici dacă aș putea.
Ce s-a întâmplat, tată... cu mama?
Da.
Stați jos și vă povestesc totul.
Eu și cu mama voastră ne ascundeam într-o casă.
Într-o casă țărănească.
Era un cuplu de bătrâni care...
erau răniți...
și erau și ei acolo.
Mai erau și alți trei oameni...
și...
încercam să supraviețuim, cred.
Totul a mers bine pentru o vreme.
Apoi am fost atacați.
Au intrat prin fereastra de la bucătărie.
Doamne, erau foarte rapizi...
Iisuse...
Au urmărit-o pe mama voastră.
și ne-au încolțit.
Eram încolțiți în dormitor.
Don!
Am văzut...
I-am văzut...
N-am putut...
Am încercat să mă întorc...
dar era deja moartă.
Era deja moartă.
Nu mai puteai să faci nimic?
Nu, nu mai puteam să fac nimic.
Am reușit să scap.
Am fugit, am fugit și iar am fugit...
Am ajuns la o tabără militară...
Restul îl știți...
am așteptat în zona de carantină ca să vă întoarceți.
Suntem fericiți că încă ești în viață.
Îmi pare rău.
Doyle!
Doyle, nemernicule.
Nu te-am mai văzut niciodată așa de treaz.
- Du-te dracului. - Bună dimineața.
Da, la naiba cu asta. Visam și eu frumos.
- Da? - Era duminică după-masă...
cerul era senin, iar eu eram în pat cu soția...
și acum m-am întors în buda asta.
Știu, omule.
Am visat și eu la fel despre soția ta.
Pleacă de-aici, cowboy.
Bine, data viitoare o să te-mpușc, să știi.
Bine, ne vedem mai târziu, familistule.
Ți-am spus că o să te împușc.
Ce-o fi la televizor în seara asta?
Ești în regulă?
Ai avut un coșmar?
Îmi fac griji că o să uit cum arată.
Cum să uiți?
Nici măcar nu am o poză cu ea.
N-o s-o uiți.
Promiți?
Da.
Andy, ne-am pus de acord.
Ai auzit ce-au spus. Sunt numai câini și șobolani acolo.
Ne ducem până acasă și ne întoarcem.
- Trebuia să-i fi spus tatei. - E în regulă.
Ai încredere în mine. Nici n-o să-și dea seama c-am plecat.
Voi unde vă duceți?
Baza, răspunde. Avem doi hoinari care s-au strecurat pe la poarta de nord.
- Câini vagabonzi? - Nu, cățeluși.
- Da! - Da!
Da! Da! Lumea e a mea!
De asta avem nevoie.
Da, dacă ar avea și cheile.
Așteaptă-mă aici.
Să mergem.
Poftim.
Tam!
Tam...
Tammy, ești acolo?
Tam... Tammy?
Tammy...
Tammy, asta-i chiar o prostie. Nu ești amuzantă.
Știam eu.
Mă rănești.
Nu! Nu... Nu!
Nu!
Doyle.
Ți-am găsit cățelușii.
Îmi cer scuze pentru toate măsurile astea de precauție.
E protocolul standard pentru orice supraviețuitor.
Cu toate că n-am mai făcut-o de ceva timp,
deoarece pe ultimul supraviețuitor l-am găsit acum două luni.
Poți să-mi spui ceva despre
cum ai reușit să rămâi în viață acolo atâta timp?
Știi dacă mai sunt și alți supraviețuitori?
Bine.
Voi lua doar o probă de sânge.
N-o să doară.
Ai intrat în contact direct cu cei infectați?
Bine.
Vreau să-mi văd copiii.
Bineînțeles... Bineînțeles...
- Domnule Harris. - Da.
V-am găsit copiii.
Slavă Domnului. Slavă Domnului. Vă mulțumesc din suflet.
V-am găsit și soția.
Mă pot auzi?
Ce-ați pus la cale voi doi?
Ai spus c-ai văzut-o murind.
Cum?
Ai spus c-ai văzut-o murind!
Nu am spus asta.
Ba da, asta ai spus, ai spus c-ai văzut-o murind.
Nu am folosit cuvintele astea.
Asta e... am crezut că... e confuz, știți?
E foarte greu pentru voi să vă imaginați.
E prea greu de explicat.
Încearcă să ne explici, tată! Încearcă!
Ce vreți să spun? Am crezut că am văzut-o... murind.
Altfel nu v-aș fi spus asta, vă asigur.
Uitați... nu sunt sigur ce se întâmplă acum.
Dar e bine. Asta-i ideea. Mama e în viață.
Vreau să o văd!
Nu-i nicio urmă de îndoială, domnule. Are virusul, e infectată.
De ce nu prezintă niciun simptom?
- Nu știu. - Speculează.
E o anomalie genetică ce acționează pe post de imunitate naturală.
Dar virusul e încă în sângele ei și în salivă...
Tehnic vorbind, nu e imună. E o purtătoare...
Vrei să spui că poate să infecteze alți oameni?
Da, domnule. Cu siguranță.
Dacă femeia asta are imunitate naturală, este extrem de valoroasă.
Sângele ei poate conține cheia către un vaccin, poate chiar către un antidot.
Alice...
Bună, scumpo.
Îmi pare așa de rău.
Eram speriat.
Nu trebuia să fi fugit.
Eram speriat.
Iartă-mă, te rog.
Vă rog, domnule, avem nevoie de timp să-i mai facem niște teste.
Faceți teste pe cadavrul ei, doamnă maior.
Te iubesc, Don.
Da.
Și eu trebuie să te iubesc.
Don!
Frecvențele libere către camera de control.
Camera de control, sunt generalul Stone.
Toate forțele de sub comanda mea
să se pregătească să execute Codul Roșu la semnalul meu.
- Am înțeles. - Am înțeles.
Opriți-vă, opriți-vă, opriți-vă.
Către toate stațiile. Raze de soare în 30 de secunde.
A izbucnit infecția în sectorul medical. Toate unitățile au voie să deschidă focul.
- Am înțeles. - Am înțeles.
Deschideți căile de comunicație cu echipajele din aer.
- Pregătiți zonele de carantină. - Am înțeles.
Mutați civilii în zonele de carantină.
Tot personalul de comandă în zona de carantină.
Confirmăm ordinul de închidere.
Ordinul de închidere confirmat.
Executați Codul Roșu.
Flynn, răspunde.
Flynn, ai auzit Codul Roșu sau îmi pierd eu mințile?
Și eu voiam să te întreb același lucru.
Atențiune!
Totul e în regulă, nu vă faceți griji. Mă întorc imediat.
Probabil că nu e nimic.
Nu părea să nu fie nimic.
A spus că se întoarce imediat.
Sunteți teferi?
Să mergem.
Haideți.
Mișcați-vă, mișcați-vă! Să mergem, să mergem!
Andy, ține-mă de mână!
Haideți, mergeți, mișcați-vă! Haideți, oameni buni, haideți!
Haideți, nu vă împingeți! Nu vă împingeți!
Toți civilii se duc în zona de carantină.
- Copiii aceștia sunt cu mine. - Îmi pare rău.
E foarte important ca ei să fie protejați. Trebuie să-i scot de aici imediat.
Nu sunt excepții, e Cod Roșu.
Știu ce este. Copiii aceștia sunt cu mine. Numele meu e...
- Andy! - Scarlet!
Tammy!
Andy, stai!
- Scarlet! - Așteaptă, Andy, venim!
Calmați-vă, calmați-vă!
Toată lumea jos! Mișcați-vă!
Hei, de ce ne încuiați aici?
E pentru propria voastră siguranță.
- Dar nu trebuie să ne încuiați aici. - E pentru propria voastră siguranță.
Trebuie să găsim parcarea. O să-l găsim.
Închideți zonele cu civili.
Sectorul 1 e închis.
Sectorul 8 e închis.
Sectorul 3 e închis.
Pornim iluminatul de urgență.
Se autorizează folosirea forței letale.
Toți lunetiștii la posturi.
- Recepționat. - Forțele terestre către bază.
Sectorul 1 acoperit.
Tată.
La o parte! Tatăl meu! Tatăl meu!
E înăuntru.
Trageți doar în țintele infectate.
Am înțeles, doar țintele infectate.
Postul 1, am deja doi la pământ.
Atenție la cei care nu sunt inamici..
Nu am culoar de tragere.
Chestia asta e nenorocită rău...
Avem un grup chiar în față.
Am patru la pământ! Am împușcat patru.
Am împușcat 15...
Am doi lângă jeep!
- Iisuse! - Nu disting țintele...
Pe acoperiș, pe acoperiș!
La dreapta, la dreapta!
Nu disting deloc țintele.
Nu am culoar de tragere, nu am poziție...
Whiskey-3, de ce ai oprit focul?
Răspunde, Whiskey-3!
Abandonați focul selectiv și trageți în tot ce mișcă.
Țintele sunt acum la alegere.
Am pierdut controlul.
Către toate unitățile, sunt comandantul medical, S. L.
Vă rog să căutați un băiețel de 12 ani, cu numele de Andy.
Dacă este găsit, trebuie evacuat imediat din zona de carantină.
Trebuie să-l găsim pe Andy.
- Trebuie să-l găsim! - E în regulă, e în regulă.
O să-l găsim. O să-l găsim. Promit.
O să-l scot de aici. O să vă scot pe amândoi de aici.
Ai încredere în mine.
- Frumoasă lovitură. - Abandonați focul selectiv.
Toate țintele sunt la libera voastră alegere.
Ai confirmarea?
Unitățile de pe acoperișuri, trageți în toți cei de la sol.
Fără excepții.
Repet, fără excepții.
- Omorâți-i, omorâți-i! - Încă unul, la stânga!
Aici! Veniți aici!
Omorâți-i pe toți!
La dracu'!
E în regulă. Calmează-te... E în regulă.
Tam?
Asta-i o nebunie.
- Ce se întâmplă? - Îi împușcă pe toți.
- De ce? - Nu are nici o logică.
Ba e foarte logic.
E Cod Roșu.
L-am văzut pe tata.
Unde?
E unul din ei.
Primul pas, uciderea celor infectați.
Pasul al doilea, carantina.
Dacă și carantina eșuează...
pasul al treilea...
exterminarea...
Acum nu se vor opri până când nu vor muri cu toții.
Și ce facem?
Eu nu stau aici să fiu exterminat.
Trebuie să ieșim de aici.
Dacă facem un pas pe ușa aceea,
dacă nu ne omoară infectații, o vor face lunetiștii.
Nu ai de ales, prietene.
Acum e întuneric afară.
Trăgătorii pot vedea prin luneta cu infraroșu,
dar infectații ne conferă o oarecare acoperire.
Însă dacă vreți să așteptați răsăritul... sunteți ca și morți.
Tu cine ești?
Sergentul Doyle, din unitatea Delta de pe acoperiș.
De ce nu ești la postul tău?
Tu de ce nu ești?
Voi faceți ce vreți, dar...
... eu mă car dracului de aici.
Veniți?
Să mergem.
Ce-i cu focurile acelea de armă? Poate au reușit să stabilizeze situația.
Au rămas puțini lunetiști.
Ascultați, vreau să fiți cu ochii doar la mine...
În clipa când am fugit, să fiți ca umbrele mele, bine?
Întoarce-te, ai grijă la ea...
Gata?
Să mergem.
Rămâneți aici.
Doyle, răspunde...
Dă-i drumul...
Doyle, unde dracului ești?
Sunt la sol în Districtul 1.
Schimbă frecvența.
Recepționat.
Ce mama dracului cauți acolo?
Ascultă-mă, te paște un mare necaz.
Am deja necazuri mari.
Doyle, nu glumesc, vorbesc serios.
Cartierul general al aviației a primit ordin să bombardeze Districtul 1.
Ce repede...
Situația a scăpat de sub control, nu vor să riște...
Dacă nu ieși rapid din zona țintă o să fii prăjit, m-ai auzit?
- Cât mai avem? - Sunt deja pe drum, ai 4 minute.
Ascultă, este un loc de aterizare bun în parc.
Acolo ne întâlnim, m-ai înțeles?
- Vorbim mai târziu. - Așa sper și eu, Doyle.
Trebuie să fugim repede și neobservați, bine?
Urmați-mă, să mergem.
Înapoi!
E-n regulă. E o rană superficială.
A tras mai multe focuri și a nimerit doar o dată...
E panicat... e un trăgător nou.
- Cum te cheamă? - Sam.
Bine, Sam, apropie-te... Vezi ușa aceea?
Vreau să fugi cât de repede poți și în zig-zag, bine?
Să nu te oprești pentru nimic în lume, da?
Vrei să fiu momeala...
El va trage în tine, dar va rata...
Când își va trăda poziția, voi trage și eu în el...
- Eu nu voi rata. - Ți-ai pierdut mințile, nu mă duc...
Dă-te înapoi.
Două minute, sau o să murim cu toții.
Îți convine așa?
Andy!
Drace!
E în regulă...
Ai grijă...
Hai, hai!
Haideți... Haideți, haideți!
Săriți!
Redfox 1 către Whiskey...
Suntem lângă fluviu!
Haideți!
Aduceți unitățile biomedicale, avem persoane în afara zonei de carantină.
Unitățile biomedicale, recepționat...
Armele chimice au fost autorizate, repet, armele chimice au fost autorizate.
Rămâneți aproape...
Ne-au abandonat...
Crezi că mama e încă în viață?
Nu și de data asta.
- Ești cam palid... - Mi-e puțin greață.
Tot nu mi-ai răspuns la întrebare.
De ce ți-ai părăsit postul?
Când l-am luat pe băiat în cătarea armei...
Acum nu mai reprezintă o țintă.
Când am fost despărțiți...
Am crezut că te-am pierdut și pe tine...
Nu vom mai fi despărțiți iarăși...
Vom rămâne împreună, orice s-ar întâmpla.
Orice s-ar întâmpla?
Totul s-a dus dracului...
Ai auzit comunicațiile radio, suntem terminați.
În orice caz, în legătură cu tine...
tu de ce naiba ești aici?
Mama lor avea caracteristici neobișnuite ale sângelui...
Avea un fel de imunitate la virus...
Nu toate trăsăturile genetice se transmit generațiilor următoare,
s-ar putea ca ei să nu le aibă...
Dar le-ar putea avea.
Există o posibilitate.
Viețile lor sunt mult mai valoroase decât a mea...
sau decât a ta...
Am înțeles.
Doyle!
Flynn, spune.
Știam eu că vei reuși. Mă îndrept chiar acum spre tine.
Privește în sus.
Îmi poți spune în cât timp ajungi?
Șaizeci!
Minute?
Nu... secunde!
Copii, haideți!
Lăsați-vă jos!
V-am văzut, mă apropii!
Dumnezeule, Doyle, sunteți mai mulți!
Cine naiba-s oamenii ăia?
Doyle, cine naiba-s oamenii ăia?
Nu-i pot lua pe toți! Nu mă mai pot ridica!
Du-i pe copii la bază, du-i dincolo de Canalul Mânecii!
- Ce? - Trebuie să-i iei de aici, Flynn!
Urcă odată, nici nu mă gândesc să-i iau, Doyle!
Eu nu-i las aici!
Hei, dă-te dracului jos!
Flynn, fă ceva, altfel murim aici!
Haide, nenorocitule!
Nu priviți înapoi, alergați!
Doyle, răspunde!
Doyle, du-te la stadion.
Te iau doar pe tine, pe oamenii ăia nu-i iau!
Flynn, răspunde, știu că mă recepționezi!
Lasă-l dracului de cod roșu și de lanț ierarhic,
suntem blocați aici și avem nevoie să vină cineva să ne ia!
Sper să fii la punctul de întâlnire, fiindcă noi vom fi.
Ești bine? Da?
Ai nevoie de un bandaj? Și eu la fel...
Am nevoie să mă ajutați, tu și sora ta...
Trebuie să plecați, haide!
Nu, înapoi!
Gaze toxice!
Hai, urcați!
Închideți gurile de aerisire!
Nu pornește!
- O să fim bine, mai încearcă! - Nu pornește!
- Hai, mai încearcă! - Nu pornește!
Băga-mi-aș...
Bag-o în viteză și calcă ambreiajul...
Dai drumul la ambreiaj când îți zic eu...
Îi duci la stadion.
Țineți-vă capul la cutie.
Ne vedem acolo.
Doyle!
Acum!
E în ordine.
Drace!
Haideți, să mergem!
Am ajuns...
Țineți-vă bine de balustradă.
Aveți grijă.
În regulă.
E în regulă, vă văd...
Mergeți în jos...
Mergeți așa, țineți-vă de mână,
pe lângă perete...
Nu, înapoi, lângă perete!
Stați aproape unul de altul...
E în ordine, eu pot vedea...
Arma are vizor în infraroșu.
Țineți-vă de balustradă, mergeți încet pe scări...
Opriți-vă, opriți-vă acum! Înapoi!
Tammy, la stânga ta.
Bun, bun, bravo. Drept înainte, mai încet.
Stați pe loc!
Vom încerca să ocolim.
- Nu văd nimic! - Mergi în dreapta.
Încearcă să-l ocolești, pune piciorul in față, bravo.
Ai grijă la scări, ține-te de balustradă!
Andy!
Andy, unde ești, Andy?! Răspunde-mi!
Andy!
Tammy!
Tammy, sunt aici!
Să-l găsim pe Andy!
Andy, unde ești?!
Scarlet...
Tammy?
Tammy?!
Ce se întâmplă?
Nu!
Rămânem împreună, orice s-ar întâmpla...
Nu!
Andy, nu!
Nu, Andy!
Andy, nu!
Nu!
Tammy, acum sunt unul de-al lor?
Nu.
Nu, nu ești...
Opriți-vă!
Unde-i Doyle?
Unde-i Doyle?!
Suntem doar noi.
Haideți.
Urcați, haideți!
28 de zile mai târziu.
Alo, mă auziți? E cineva acolo?
E prea târziu, sunt peste tot.
Avem nevoie de ajutorul vostru, răspundeți... răspundeți...
Traducerea și adaptarea: veverița_bc, adio67 & VocaTeam b.v.