Vuonna 1965 vain harva uskoi
että Vietnamin konflikti johtaisi laajamittaiseen sotaan.
Ensimmäisiä merkkejä tulevasta
olivat Yhdysvaltojen pommitukset salaisiin kohteisiin Laosissa.
Perustuu Dieter Denglerin elämän todellisiin tapahtumiin.
USS RANGER, TONKININLAHTI, 1965
Huomio.
Lepo. Olkaa hyvät ja istukaa.
Kuten olette huomanneet, kuljemme kohti pohjoista.
Varhain aamulla kello 05.00 saavumme Yankee Stationille.
Ryhdymme toimeen. Lennämme yli Pohjois-Vietnamin
tuhoamaan vihollisen huoltolinjan. On lennettävä Laosiin.
Tehtävä on salainen. Ei kortteja eikä kirjeitä tyttöystäville.
Ei puheluja kotiväelle. Onko selvä?
- Selvä on, sir. - Kukaan ei saa tietää.
Vain vinosilmät, kun ne saavat selkäänsä.
Selvitäkseen viidakossa neuvokas sotilas ymmärtää
että luonto ei ole häntä vastaan. Hän saa luonnon puolelleen
käyttäen hyödykseen sen antimia.
Onko tämä kokoillanelokuva?
Paina pää selkänojaan ja avaa suusi.
Porukalla kotona ei ole hajuakaan viidakosta.
- Paras ystäväsi on veitsesi. - Nyt homma menee vakavaksi.
Leikkaa lehti. Leikkaa se. Leikkaa.
Puuttuu vain suolaa ja pippuria. Pureskele kunnolla!
Herkullinen lehti. Tykkään lehdestä.
- Ole alati valmiina... - Istuuko hän muurahaispesään?
Kun pelastushelikopteri saapuu...
Se on suoraan pääsi päällä! Jessus.
Hytkytä lisää, kamu.
Hänellä on hyvä perse merimieheksi.
En tarkoittanut sillä tavalla.
- Luoja siunatkoon Amerikkaa. - Näin toimii neuvokas sotilas.
Luulin, että piti vain auttaa paria etelävietnamilaista kenraalia.
- Ja että homma olisi pian selvä. - Ilmoittauduit väärällä hetkellä.
Halusin vain lentää, ja porukka kertoi hemaisevista tytöistä.
Mutta mitä minä sain? Yhden yön Saigonissa.
- Eikä se sujunut hyvin. - Seuraava.
- Onko moskiittoverkkoja vielä? - Saat sen, minkä näet.
Näen muovia.
Miten olisi, jos voisin saada kaksi palaa tuota muovia?
- Pari metriä kertaa metri, vetoketju. - Se on sauna eikä moskiittoverkko.
Se pitää hyönteiset ulkopuolella. Lisää verkko, jotta voin hengittää.
Okei. Katso tätä.
Saappaani on pöydällä. Miksihän?
- En tiedä. - Minäpä näytän.
Voitko kehittää tänne kieleen taskun
jotta voin piilottaa Yhdysvaltojen passini sinne?
Olet ainoa asiakkaani tänään, joten mielihyvin.
Vihollinen iskee. Mojian solassa on kiivasta ilmatorjuntatulta.
Vaihtakaa suuntaa ja korkeutta joka seitsemäs sekunti
jotta vihollisen tulenjohtotutka ei saa lukitusta.
Toissijainen kohteenne on 121:N ja 90:N leikkauspisteessä.
- Se on Ho Chi Minhin reitti. - Aivan. Laosissa. Ja vielä yksi asia.
Radioillanne ne ovat houkutelleet pelastusjoukkojamme väijytykseen.
Jos teidät ammutaan alas, käyttäkää radiota.
Jos ne ovat perässä, rikotte kaiken, mitä voi käyttää teitä vastaan.
Tämä on luutnantti Denglerin ensimmäinen tehtävä.
Kyllä, sir.
Olette Spookin siipimiehenä.
En voisi toivoa parempaa miestä. Mutta minulla olisi kysyttävää.
Spook on hurjapää. Käskisittekö hänen olla kuolematta isänmaan puolesta
ja huolehtia siitä, että vihollissiat kuolevat oman isänmaansa puolesta?
No niin, pojat.
- Oletteko valmiit? - Kyllä, sir!
Oliko muuta? Menoksi!
Päät seinään.
Teimme aina lapsena niin, kun lähdimme pahantekoon.
Mutta silloin me aina kusimme. Voidaanko kusta?
- Minun ei tarvitse. - Mutta tämä pitää meidät turvassa.
Älkää munatko ja palatkaa yhtenä kappaleena. Onnea.
Valmistautukaa muuttamaan korkeutta taas merkistäni. Nyt!
Selvä.
Näettekö tuon rannikon?
Tervetuloa Pohjois-Vietnamiin.
Näyttää tylsältä.
Pilviä on liikaa. Nouskaa takaisin ylös. 280 läntistä.
Suuntaamme Laosiin.
Kohde näkyvissä.
Lessard, kaarra.
Kaarran.
Farkas, kaarra.
Kaarran.
- Dengler, kaarra. - Kaarran.
Minuun osui.
Minuun osui!
Menetät korkeutta, Dieter. Nosta ylös!
Ylös!
Tule pois sieltä, Dengler!
Hyppää ulos, Dieter!
Dieter! Hyppää!
Minä en hyppää.
En hyppää!
Tulkaa.
Tulkaa, etsintäkoneet.
Missä olette?
Missä te viivytte?
Tulkaa.
Miten täällä voi olla näin kuuma?
Minun täytyy päästä vessaan.
Minulla on paskahätä.
Paskat.
Eikö kukaan kuuntele?
Miksei kukaan kuuntele?
Kuulkaa! Minun olisi pitänyt päästä vessaan, ja nyt paskansin housuihini.
Miksi ette kuuntele?
Paskansin housuihini.
He eivät kuule meitä. He eivät näe puunlatvojen läpi.
Ei se ole minun syyni. En kutsunut heitä.
Älä ikinä enää tee noin. Ammu minut mieluummin saman tien.
Älä ikinä enää tee noin.
Erikoista. Te amerikkalaiset iskette yleensä aiemmin päivällä.
Istu.
Saksalainen.
Ei englantia.
Saksalainen.
Miksi et myönnä, että olet amerikkalainen?
Niin...
Olen Yhdysvaltojen kansalainen
ja rakastan maatani.
- Miksi olet sodassa meitä vastaan? - En ikinä halunnut sotaan.
Näin tarpeeksi lapsena. Halusin vain lentää.
Allekirjoita tämä.
"Minä tuomitsen Yhdysvaltojen imperialistisen rauhanrikkomisen."
- Miksi muuksikaan sitä kutsuisi? - "Lapsia ja työläisiä vastaan".
En voi allekirjoittaa tuota.
Jos allekirjoitat, olemme ystäviäsi.
- Pääset pian vapaaksi. - En voi allekirjoittaa tuota.
- Se on vastoin minun... - Mitä?
Mitä tässä lukee? Mitä tässä lukee?
Rakastan Yhdysvaltoja. Sain siltä siivet. En allekirjoita.
En ikinä.
Oma on päätöksesi.
Ei...
Ei!
Elävillä on omat unissakävelijänsä...
Ja niin on myös kuolleilla.
Kuka siellä? Haloo?
- Oletko amerikkalainen? - Mitä?
Olen.
Olen amerikkalainen.
Nimeni on Dieter. Olen Yhdysvaltojen ilmavoimien lentäjä.
Synnyin Saksassa, mutta olen nyt Yhdysvaltojen kansalainen.
- Hiljaa! - Mitä?
- Hiljaa. - Mitä? Minä kuiskaan.
- Pikku-Hitler tulee. - Kuka?
- Pikku-Hitler. - Kuka hän on?
Kuka on Pikku-Hitler?
Mitä hittoa? Ollaanko nyt muka keskiajalla?
Kuuntele.
Älä vastusta noita. Saat katua sitä.
- Hei. Olen Dieter Dengler. - Kerro meille.
- Kuka voitti mestaruuden? - En tiedä.
- Etkö pidä baseballista? - En seuraa baseballia.
Minä olen Yik Chiu Tuo. Voit sanoa Y.C.
- Y.C. Minä olen Dieter Dengler. - Dieter Dengler.
Olimme AirAmerican lentäjiä.
Olen huonon tuurin maailmanmestari, mutta siinä olen voittamaton.
Hei. Phisit.
- Nimeni on Phisit. - Dieter.
Procet Kamphaeng.
- Procet. - Selvä.
- Mikä se olikaan? - Procet.
Hän sanoi Procet Kamphaeng.
Sano vain Procet. Niin mekin sanomme. Hänkin oli AirAmericalla.
Hänetkin ammuttiin alas täydennyslennolla.
- Milloin? - Kaksi... Kaksi ja puoli vuotta sitten.
Kaksi ja puoli vuotta?
En tiennytkään, että olemme olleet täällä niin kauan.
Olemme olleet täällä kauemmin kuin porukka tietääkään.
- Duane Martin. - Dieter Dengler.
Minut ammuttiin alas puolitoista vuotta sitten.
Kun sota syttyy, olemme täällä vielä paljon kauemmin.
Mutta...
Montako kertaa minun täytyy vielä sanoa,
kuten olen sanonut jo niin monta kertaa aiemmin,
uudelleen ja uudelleen, ettemme ikinä ryhdy sotaan Vietnamissa.
Sillä minä päivänä tahansa... Mitä tapahtuu?
- Joulu on joka päivä. - He vapauttavat meidät.
He antavat meidän mennä. Minä hetkenä hyvänsä.
- Niin mutta... - Olen Gene. Kuuntele
Asia on niin, että oikeastaan olen Eugene de Bruyn
ja olen Eugenesta Oregonista.
Mitä siihen sanot?
- Huomaatko? Nimi... - Ei taas.
Olen kuullut tuon tuhat kertaa.
- Eugene Eugenesta. - Selvä.
Kerronpa sinulle jotain. Näetkö tuon miehen? Katso tarkkaan.
Hän paskantaa housuihinsa
joka ikinen yö.
Tiedätkö, mikä on ainoa asia, mistä hän valittaa?
Minä.
Eugene Eugenesta.
Dieter. Katso varovasti oikealle.
Näetkö tuon kaverin? Kutsumme häntä Pikku-Hitleriksi.
Hän on porukan pahin. Ja tuota me kutsumme Jumboksi.
Tuo on ensimmäinen hymy sen jälkeen, kun minut ammuttiin alas.
Hän on ainoa mukava täällä. Tuo on Nook the Rook.
Hän ei ole mukava.
- Mikä häntä risoo? - Jatka matkaa.
Tuo on Hullu Hevonen. Hän on paskiainen. Jatka matkaa.
Inhoan häntä. Tuo on Walkie Talkie.
Hän ei ikinä sano mitään. Ei koskaan.
Tee itsellesi palvelus, saku.
Ole nöyränä ja suu kiinni, niin voit selvitä hengissä.
Nyt on siis sota.
Nyt on sota.
Kerro rauhanneuvotteluista. Genevessä. Niitä on pakko olla.
Hiljaa. Ei ole mitään konferensseja. Yritä nyt tajuta.
- Puhun salaisista neuvotteluista. - Unohda. Emme pääse pois.
Yksi noista pomoista sanoi, etten olisi täällä kauan.
- Siksi että olisit allekirjoittanut. - En allekirjoittanut.
Mutta oli hauska tutustua teihin.
- Mitä tarkoitat? - Hyvät ystävät...
Te voitte jäädä tänne mädäntymään
mutta minä häivyn ensi yönä.
Tämä hökkeli ei ole mikään vankila.
Häivyt?
Hyvä vitsi. Kuuntele, ystäväiseni.
Et voi paeta. Jos yrität, meitä ei vapauteta.
Vähät meidän vapautumisestamme tai mitä nyt luuletkin tapahtuvan
mutta ilman vettä selviät korkeintaan pari päivää.
Ja jälkesi näkyvät vielä kauemmin.
Viidakko on meidän vankilamme.
- Milloin sadekausi alkaa? - Viiden tai kuuden kuukauden päästä.
- En voi odottaa niin kauan. - Kuuntele.
Oletetaan, että selvität viidakon, vedenpuutteen, käärmeet ja muun.
Et silti pääse pois leiristä. Kuusi vartijaa vartioi koko päivän.
Jep. Koko päivän.
Minä häivyn yöllä.
Mitä yöllä tapahtuu?
Paskannan sisukseni ulos.
Taas!
Anteeksi. En voi sille mitään.
- Paskansit taas kädelleni. - Anteeksi.
- Se oli 2207. Kerta. - Anna hänen olla.
Tässä ei saa mitään rauhaa.
- Onko kellään naulaa? - Mitä tekisit naulalla?
Tappaisitko vartijat?
Millaisesta koneesta sinä putosit?
- Procetilla on lasinpala. - Se ei käy.
Minulla on piikkisian piikki.
Minulla on vasara ja hylsyavain perseessä.
Ei ole nauloja. Tämä vankila on tehty bambusta ja rottingista.
Pahus.
Tiedän, missä on naula.
Haen sen nyt.
Levittäytykää eri suuntiin.
Olet hullu, jos luulet, että se onnistuu.
Se herättää liikaa huomiota.
Sitä minä haluankin.
Luottakaa minuun.
Duane, mene vessan suuntaan. Y. C, kävele oikealle.
Gene, toimi.
Gene, Phisit ja Procet, kuljette portille päin.
Niin nopeasti kuin pääsette. Herättäkää heidän huomionsa.
Jumbo... Saisinko vähän hammastahnaa?
Anna vähän. Onpa hyvää.
Kuin kaunis hymy. Sinulla on kaunis hymy.
Pidä ääntä kun isken, Y.C. Yski tai jotain.
Upea.
Aivan loistava...
Tule lähemmäs.
Se oli helppo.
Olin työkalunvalmistajan opissa Saksassa.
Silloin ei voinut lentää
ja halusin oppia jotain, joka auttaisi korjaamaan lentokoneita.
Voi pojat, että siitä on apua nyt.
Ainoa merkki, jota en saa auki, on Smith & Wesson.
Pienellä harjoittelulla saan sen avatuksi parissa sekunnissa.
Jokainen pitää toisen puolen ranteessaan
koko ajan
jotta vartijoiden tullessa saamme ne nopeasti takaisin.
He eivät tarkista öisin. He eivät usko, että pääsemme vapaaksi.
Näytä, miten teit sen.
Yksinkertaista.
Työnnetään naula sisään.
Käsiraudassa on jousi joissa on lovia.
Jousi painetaan alas, jolloin hampaat vapautuvat. Näin.
Tässä näet, mitä sisäpuolella tapahtuu.
Käsiraudat avautuvat...
Kädet vapautuvat.
Häivy.
- Häivy. - Anna sen olla.
Se on ystävämme Malay. Se on paras tapa parantaa haavat.
Se käsirautahomma on tosi hyvä juttu.
Kiitos.
Duane...
Onko sinulla aavistustakaan, missä me olemme?
Ei, mutta arvelen että tämä on yhä Laosia.
Vartijat siis ovat laosilaisia?
Ovat, mutta leiri on Vietkongin.
Tiedän, mitä mietit
mutta viidakko on helvetillinen.
Ja päätyisit Vietnamiin.
Ei jos pääsemme Thaimaahan Mekong-joelle.
- Yrittäisitkö sitä? - Se voi onnistua.
Miksi ei?
Lakkaa puhumasta siitä. Suo anteeksi.
Gene...
Kuka teistä tuntee tämän maan parhaiten?
Phisit, mutta hän ei puhu meille.
- Miten niin? - Phisit on suuttunut...
Hän on suuttunut jostain, mitä emme enää edes muista.
Tulkaa takaisin!
Uskomatonta, että se paskiainen ampui sinua.
Jonain päivänä kostamme.
Terve.
Kaksi vuotta sitten he saivat käsiinsä täydennyspaketin.
Hän ottaa sen esille tosi pahoina päivinä.
Pekonipussi näyttää vieläkin rasvaiselta. Tuoksuuko se edelleen?
Arvaa vain.
- Saanko haistaa? - Et saa.
Se haju on minun.
Miten sinusta tuli lentäjä?
Halusin aina lentäjäksi.
Kun olin viisivuotias,
asuimme pienessä kaupungissa Schwarzwaldissa.
Se pommitettiin maan tasalle ilman mitään syytä.
Muistan, kun olin ullakolla veljeni kanssa.
Katsoimme ulos
ja näimme hävittäjäkoneen. Se oli upea.
Se tuli suoraan kohti.
Se tulitti konekivääreistään. Näin suuliekit.
Kone jylisi talomme ohi.
Vain muutaman metrin päästä.
Ja ohjaamon kuomu oli auki.
Lentäjän lasit olivat kypärän päällä
ja saatoin nähdä hän silmänsä.
Hän katsoi minuun. Suoraan minuun.
Kun hän palasi takaisin, hän katsoi edelleen minuun.
Siitä hetkestä lähtien pikku Dieterin oli...
Pakko päästä lentämään.
Olet outo lintu, Dieter.
Mies yritti tappaa sinut, ja sinä himoitsit hänen hommaansa.
Tarvitsemme sadetta.
Sateen olisi pakko alkaa pian.
Et ole vieläkään täysin tajunnut yhtä juttua.
Puhut taas sateesta... Kuuntele.
Meidät vapautetaan, kun sade alkaa.
- Kuten olen jo sanonut... - Älä viitsi toistaa.
En halua joutua toistamaan. Meidät vapautetaan.
Alan kohta luulla, että ehkä oikein yrität olla ymmärtämättä.
Jos yrität paeta, meidät tapetaan.
Meidät, jotka sinä jätät jälkeesi.
Meidät, jotka olemme olleet täällä kaksi vuotta ennen sinun tuloasi.
Me pakenemme yhdessä.
Miksi vartijat kaataisivat bambuja ja puita ja rakentaisivat vahtitorneja
ellei meidän olisi tarkoitus olla täällä pitempään?
Kuuntele. Kuuntele, mikä on homman nimi.
En anna sinun tehdä sitä.
Tiedätkö, mitä teen? Minä huudan.
Minä huudan täyttä kurkkua.
Haluan mieluummin, että he ampuvat sinut kuin minut
tai jonkun muun meistä muista. Tajuatko?
Sinua on varoitettu, vai mitä?
Se on parranajoa varten.
Terve.
En pysty unohtamaan sitä tyttöä.
Hän hymyili minulle, ja kun hän hymyili
toivoin todella, ettei olisi sotaa.
- Luulin, että olit kihloissa. - Niin olenkin.
Marina on ihana. Tosi älykäs. Hän opiskelee merentutkimusta.
Toivon, että hän odottaa minua.
- Tietenkin hän odottaa. - Naiset ovat niin arvaamattomia.
- Duane, oletko okei? Y. C? - Olen okei.
Gene? Phisit? Procet?
Onko nyt toukokuun 22. Päivä?
- Hyvää syntymäpäivää. - Kiitos, kaverit.
- Mitä samppanjaa tämä on? - Siinä on paljon proteiineja.
Muusattuja toukkia.
Hyvää vuosikertaa. Lempijuomaani.
Kiitos tosi paljon, kaverit.
Ja nyt on kyllä minun syntymäpäiväni
mutta haluan antaa teille lahjat.
Katsokaa. Otin hylsyjä
ja tein niistä veitsen.
Ikävä kyllä minun täytyy pitää yksi itselläni.
Duane, sinun vuorosi ensin.
Phisit, vasen vain oikea?
Y.C.
Helppo nakki.
Gene.
Procet, se on sinun.
- Käytän tätä Hulluun Hevoseen. - Ei, Hullu Hevonen on minun.
Kuunnelkaa. Meidän täytyy kerätä riisiä ja piilottaa sitä.
Mutta se täytyy kuivata, koska muuten se homehtuu pian.
Aiotko piilottaa tuon? Syö se nyt.
Katsokaa. Tein salalokeron riisille.
Ulosteastiani pohjalle. Sitä vartijat eivät tutki ikinä.
Miksi piilotat sen?
Pakoa varten.
- Sinulla on suunnitelma. - Niin on.
Oletteko huomanneet, että kun vartijat menevät syömään
he jättävät aina kiväärinsä. Se antaa pari minuuttia aikaa.
Ryömimme ulos mökistä, nappaamme aseet ja yllätämme heidät.
Yllätämme ja piiritämme heidät
ja otamme heidät vangeiksi. Valtaamme leirin.
Jäämme tänne kunnes voimme antaa merkin lentokoneillemme
jotta ne voivat hakea meidät.
Dieter, nopeasti.
He syövät ihan kohta.
- Kuka on keittiössä? - Näen neljä.
Kokki, Pikku-Hitler, Nook the Rook ja yksi, jota en ole ennen nähnyt.
Entä kiväärit?
Pikku-Hitlerin ja Nookin kiväärit ovatA-mökissä.
Hullu Hevonen on menossa kohti B-mökkiä konepistoolinsa kanssa.
Joku kävelee kukkulan yli. Hänellä on viidakkoveitsi.
Hitto! Nook the Rook tulee ruokansa kanssa.
Piilottakaa naula. Piilottakaa naula.
Mukavaa, sillä meillä kaikilla on
nälkä nälkä.
Duane, sinun vuorosi.
- Onko minun vuoroni? - Jep. Pane täyteen.
Oletteko valmiit? Alimmalla hyllyllä on vadelmapiiras.
Sellainen äidin tekemä, jonka kuori on paksu kuin pihvi.
Ylimmällä hyllyllä on kalkkuna. Ei mikään normaalikokoinen.
Valtava 16 kilon möhkäle, jolla on rinnat kuin Jane Mansfieldilla.
Kastiketta, täytettä ja kuusi pulloa Budweiseria.
Baijerilainen tuoppi on parempi.
Kokonainen litra olutta. Tummaa ja kylmää.
Ja vaahto nousee ylös ja valuu laidan yli...
Se on sinun jääkaapissasi. Tämä on minun kaappini.
- Totta. Anteeksi. - Siellä on Budweiseria.
Muffineja ja appelsiineja. Pari tusinaa munia.
Ja suuri pino pannukakkuja, jotka hukkuvat siirappiin.
Miksi aina vain makeaa?
Selvä. Täytä sinä jääkaappi. Oli minun vuoroni.
Anteeksi. Jatka vain. On sinun vuorosi.
Kakkua.
Pilasit koko jutun. Miksi sinun täytyy aina keskeyttää?
Ykkös- ja kakkoskivääriA-mökissä.
Konepistooli B-mökissä ja vielä yksi kivääri C-mökissä.
Keittiössä ovat Nook the Rook ja Hullu Hevonen
ja Jumbo on tulossa.
Jumbon ase?
- Duane... - Mitä?
Tämä on vain peli.
Pelkkä peli.
Minä voitin.
Phisit.
Pidä tätä puolta ylhäällä.
Näetkö?
En.
- Minä näen. - Koska sinä kaivoit sen.
Olen nähnyt pilviä. Milloin monsuuni alkaa?
En tiedä. Voi mennä vielä kaksi viikkoa.
Tai kuukausi. Ehkä vain viisi päivää.
Meidän täytyy päättää päivä, sillä vartijatkin näkevät nälkää
ja he muuttuvat koko ajan julmemmiksi.
Minä en piittaa suunnitelmastasi.
- Voit jäädä tänne. - Kuuntele
Dieter, minä lähden. Mieluummin kuolen ulkona kuin mätänen tänne.
Selvä, kamu. Y. C, lähdetkö sinä?
Kyllä kai.
- Procet? - Olen ulkona.
- Etkö lähde kimppaan? - Haluan ulos.
Lähdet siis mukaan? Hyvä. Phisit?
Tuo merkitsee kyllä. Hyvä on.
Asia on päätetty.
4. Heinäkuuta.
4. Heinäkuuta. Vaikka mikä olisi.
Tätä saimme myös kaksi vuotta sitten.
- Voiko tulla enää pahempaa? - Täällä ei kysellä.
Täällä vain syödään. Ja hymyillään. Hymyillään ja syödään.
Syö, Duane. Sinun täytyy yrittää.
Se on proteiinia. Se ei tapa sinua. Yritä edes.
Syön riisini.
Syön riisini. Syön sen.
Syön riisini, sillä se on minun riisiäni.
Etkä syö. Et syö riisiäsi.
- Se on minun riisiäni. - Eikä ole vaan meidän.
Kerronpa sinulle yhden asian.
En avaa käsirautojasi illalla.
Sillä minulla on yhä avain.
Vai niin?
Katsotaan, ymmärsinkö oikein.
Sinä siis olet nyt vanginvartija. Niinkö?
- Dieter... - Ei.
- Avaa käsiraudat. - Ei.
Olet listallani heti Hullun Hevosen jälkeen.
Lopeta. Tapan sinut alta aikayksikön.
Ei ole ruokaa. Tänään ei ole ruokaa.
Ei ruokaa.
- Dieter, pyydä anteeksi. - Halusin vain painottaa asiaa.
- Pyydä Geneltä anteeksi. - Et pidä minua vankina.
Enkä minä pelkää sinua. Pelkään vain täkäläisiä.
Pyydä anteeksi.
Selvä. Gene, pyydän anteeksi.
Gene.
Gene...
Olen todella pahoillani.
Anteeksi.
He kai luulivat, että me olimme kutsuneet sen kopterin.
En kestä enää.
- En kestä enää. - Sinun täytyy kestää.
Olen ystäväsi. En jätä sinua pulaan.
En ikinä.
Kuunnelkaa.
Kun olemme vanginneet vartijat, järjestämme ulos vahdit.
Jos tulee lisäjoukkoja...
He keskustelevat jostain. Ymmärrän, jos kuulen kunnolla.
- Mitä tapahtuu? - Hiljaa.
Mitä he sanovat?
Kylän väki haki riisiä, mutta he palasivat tyhjin käsin.
Pommitusten jälkeen täällä ei ole enää voinut kasvattaa riisiä.
Pahempaa seuraa.
Meidät viedään viidakkoon ja tapetaan jotta se näyttää pakoyritykseltä.
He haluavat palata kotikyliinsä hankkimaan ruokaa.
Pikku-Hitlerja Hullu Hevonen keksivät tuon suunnitelman.
Meidän on pakko paeta huomenna. Tulkaa.
Procet.
Itsenäisyyspäivään on vielä muutama päivä, mutta vähät siitä.
Ei ole sadetta.
Huomenna ruoka-aikaan.
Duane ja minä...
Me menemme tätä kautta aidan ulkopuolelta.
Te neljä muuta menette tuota kautta aivan ulkopuolelta.
Meidän täytyy olla keittiöllä täsmälleen samalla hetkellä
jos aiomme piirittää heidät. Se on kaikkein tärkeintä.
Ja sitten te kaksi kuulustelette vartijoita.
Missä hitossa torni on?
Kolme on keittiössä. Selvä. He ovat varmaan kaikki keittiössä.
Lähden nyt.
Dieter... Onnea.
Nopeasti keittiölle. Tavataan keittiöllä.
Tule. Tule.
Luoja. Heitä on kuusi tai seitsemän.
Gene! Procet!
Procet! Gene! Missä hitossa te olette?
Tule, Duane! Missä hitossa te olette?
Älä yritä mitään, Jumbo. Häivy!
Saamari!
Missä kengät ovat? Ne ovat aina tuossa. Etsi ne.
Tämä on tosi kamalaa.
- Kerää jotakin mukaan. - Kenkiä ei näy.
Kerää niin paljon kuin pystyt.
Saamari vieköön, Gene!
Meidän täytyy mennä. Vartijat tulevat pian takaisin.
Duane, ei avomaalle.
Dieter.
Mitä helvettiä tapahtui, Y. C? Miksi ette tulleet keittiölle?
Gene, Gene... Missä hitossa te viivyitte?
Gene, missä hitossa te viivyitte? Kuulitko laukaukset?
Kuulitko?
- En saanut tähdätyksi. - Koska et ollut paikalla.
Onpa mukavat kengät. Missä meidän kenkämme ovat? Missä?
Phisit...
Hän siis otti kolmet parit? Omansa, Duanen ja minun?
Aivan niin.
Sinä löysit viidakkoveitset ja hienot kenkäsi, kun meitä ammuttiin.
Mistä löysit tuon kiväärin? Mistä sait sen?
- Minne minä nyt menen? - En tiedä.
Löysitkö sen vain? Oliko se vain maassa?
- Löysimme sen. - Kuuntele.
Minulla on lipas aseeseesi. Saat lippaan, jos annat veitsen.
Onko hauskaa? Miksi se on hauskaa?
Ajattelin vain, että ehkä haluat itse hakea omasi.
- Pitäisikö minun mennä hakemaan oma? - Oletko iloinen suunnitelmastasi?
Olet varmaan iloinen.
Anna minulle tuo viidakkoveitsi.
Sano, minne menen.
En minä tiedä, minne voit mennä.
En arvellutkaan niin.
- Gene. Gene. - Mitä? Mitä, Dieter?
Lähdettekö tuonne? Hei sitten, Duane. Olet mahtava.
Te menette sinne, joten minä menen tänne.
Minne minä menen?
Kohta alkaa sataa.
Tiedän sen. Se alkaa aina näin.
Katso tuonne. Näetkö? Tuolla.
Näetkö?
Tuolla täytyy olla joki. Se laskee Mekong-jokeen.
Niin pääsemme pois.
Rakennetaan lautta ja kellutaan. Kukaan ei näe meitä.
Niin pääsemme Thaimaahan.
Kuuntele. Kuuletko?
Onko se vesiputous?
Vesiputous! Vesiputous! Pois lautalta!
- Varo. Varo. - Rantaan!
Ota kiinni penkereestä!
Kumpi käsi?
Ei.
Kumpi jaloistasi oli arempi?
Oliko tuo kompakysymys?
Voimme käyttää tätä vuorotellen.
Emme pysty taistelemaan Vietkongia vastaan, jos törmäämme heihin.
Emmekä voi käyttää näitä metsästykseen melun takia.
Heitetäänkö pois?
Olinkin kyllästynyt kantamaan niitä.
- Duane, meidän täytyy lähteä. - Olen liian väsynyt.
- Meidän täytyy jatkaa. - Olen liian väsynyt.
Lähdetään, kamu.
En jaksa enää.
Nämä ovat mökkejä.
Tämä on hylätty kylä.
Tämä on mökki.
Ei. Pelkkää viidakkoa.
Ole varovainen.
- Olen lopussa. - Ei. Jatkamme yöllä.
En jaksa enää. Jätä minut tänne.
Jatkamme matkaa yöllä, ja minä autan sinua.
Kun ylitämme Mekongin
törmäämme varmasti suoraan johonkin amerikkalaiseen baariin.
Menemme suoraan sisään ja tilaamme purilaisen
ja ranskalaisia ja pirtelön ja jäätelöt.
Kaikkea makeaa, josta pidät.
Duane! Tuolta tulee helikoptereita!
Katso, Duane!
Olemme täällä!
Olkaa todellisia!
Olemme täällä! Olemme kamujanne! Olemme kamujanne!
Kiitos! Kiitos! Olemme täällä! Olemme täällä!
Ei! Olemme täällä!
Minne te menette?
Olemme täällä! Pysähtykää!
Minne te ääliöt menette?
Tulkaa. Tulkaa.
Tulkaa takaisin.
Ole hiljaa. Dieter, vartijat tulevat.
En sano mitään.
Herra, mikset auta silloin, kun tarvitsemme sinua eniten?
He tulevat.
Tule tähän. Käy makuulle.
Siihen. Käy makuulle.
Makaa siinä.
Kuule... Sytytän yöllä ison rovion.
Helikopterikuljettajat näkevät sen, ja tulevat hakemaan meitä.
Olemme täällä! Olemme täällä!
Tulkaa! Luojan kiitos!
Ääliöt! Melkein tapoitte minut!
Näin unta roviosta.
Miksi he luulivat kokonaisen kylän palavan?
Miten olisimme voineet olla Vietkong?
Nyt he ovat kuulleet meidät. He näkivät tämän.
Vietkong on tulossa.
Dieter.
Jalkoja paleltaa.
Minua paleltaa.
Jalkoja paleltaa.
Saat anturan.
Hei!
Olen täällä!
Käänny!
Älä mene.
Älä lennä pois.
Hei! Tule tänne!
Tule.
Tule alas. Tule tänne.
Hakekaa minut!
Pelastakaa minut!
Olen täällä.
Ylös! Kaikki hyvin.
Mikä on nimesi, kamu? Nimi!
Luutnantti Dieter Dengler. USS Ranger.
Tunnussanasi! En kuule! Kovempaa!
- Rescue Dawn! - Lempiurheilu?
- Metsästys! - Lempikala?
- Taimen! - Vahvistettu. Se on hän!
- Uskomatonta! - Sinä selvisit, kamu.
Viedään hänet kotiin. Pääset kotiin.
- Saamari vie! - Pääset kotiin.
Kaikki hyvin, kamu.
Varovasti.
Odottakaa. Kuunnelkaa.
Me määräämme täällä. Tämä mies oli huippusalaisessa tehtävässä.
Kukaan ei saa nähdä häntä, koskea häneen eikä puhua hänelle.
Unohtakaa, mitä näitte. Tästä lähtien kaikki on salaista.
- Onko selvä? - Perääntykää. Mennään.
Toivut hienosti, Dieter. Et tarvitse tätä enää.
Milloin pääsen takaisin alukselleni?
En tiedä.
Olette hupaisia. Sanoinhan, etten tiedä koordinaatteja.
- Kertokaa vartijoiden univormuista. - Joillakuilla oli punaisia tähtiä.
Ehkä Vietkongin jäseniä. Muut olivat laosilaisia...
- Dieter. - Terve, kamut.
Hyvää syntymäpäivää.
- Sinä selvisit. - Hienoa nähdä teidät.
- Saammeko olla hetken keskenämme? - Sopii varmaan.
Minulla on kirje morsiamelta. Se on yksityinen.
Pitäytykää yksityisasioissa. Meillä on salainen selvitys kesken.
Selvä on. Tämä on miehen morsiamelta.
Kiitos.
Spook, ei nyt ole syntymäpäiväni.
Dieter, nuo CIA: N miehet aikovat viedä sinut Guamiin.
Et kai halua sinne?
En uskonutkaan.
Odottakaa vähän.
Hän on vähän liikuttunut.
Voitteko odottaa pari minuuttia, että hän tokenee?
Sopiihan se.
Hän on hyvä poika. Kiitoksia.
Auttakaa hänet pois.
Vauhtia. Auttakaa hänet sisään.
Nyt! Sisään.
Mahtavaa!
Mitä me oikein teemme?
Missä kaikki ovat?
- Perillä. - Kansi on tyhjä. Ovatko he kotona?
- He ovat lomalla. - Onko sota loppu?
Taidan olla lirissä.
Mitä tapahtuu?
Tässä hän on. Hänet siepattiin CIA: Lta joka pidätteli häntä.
He eivät voi pitää häntä ikuisesti. Dieter Dengler!
No niin...
Kuunnelkaa. Amiraali Willoughbylla on asiaa.
Luutnantti Dengler.
Hienoa saada teidät takaisin.
- Kiitos. - Jatketaan.
Olkaa hiljaa, pojat.
Aloitetaan miehestä itsestään. Uskomatonta, että selvisit kotiin.
Auttoiko uskosi Jumalaan ja isänmaahan?
Täytyyhän sinun johonkin uskoa.
- Uskon, että haluan pihvin. - Mies haluaa pihvin.
Saat vaikka koko lehmän. Kuunnelkaa...
Onko sinulla jokin kokemus, jonka haluaisit kertoa pojille?
Jotain, joka pitää heidät pystyssä vaikka tilanne olisi kuinka paha?
Toki voin kertoa.
Tyhjennä se, mikä on täysi.
Täytä se, mikä on tyhjä.
Raavi sieltä, mistä kutiaa.
Katsokaa näiden poikien kasvoja. Heistä olet mahtava.
Heistä olet mahtava!
Pelastumisensa jälkeen Dieter Dengler ryhtyi testilentäjäksi.
Hän selvisi neljästä muusta lentoturmasta.
SLUT Suomennos: Scandinavian Text Service 2007