I tidligere afsnit:
- Lad os sige godnat til din bror. - Godnat, Sam.
- Hej, Dean. - Far!
Hej, min ven.
Sov sødt, Sam.
Far er væk. Hjælp mig med jagten.
Fars spor, det bliver koldere hver dag.
- Jeg vil også gerne finde far. - Det ved jeg.
- Vi finder far. - Mor er borte for tid og evighed
Tal ikke sådan om hende!
- Mor? - Hej, skat.
- Hvorfor sover du ikke? - Der er noget i mit skab.
Kan du se? Der er ingenting.
- Er du sikker? - Helt sikker.
Kom. Op i seng.
- Jeg kan ikke li' huset. - Vi har bare ikke vænnet os til det.
Du og din bror og jeg bliver rigtig glade for at bo her.
Det lover jeg dig.
Elsker dig.
- Stolen. - Okay.
Stolen. Bare for en sikkerheds skyld.
Kære Gud, det må ikke være rotter.
Glimrende.
Familien Winchester. John, Mary, Dean og lille Sammy.
Jeg har været forbi nogle websider og fundet nogle kandidater.
En trawler fundet ud for Californiens kyst. Besætningen var væk.
Mishandling af kvæg i det vestlige Texas.
Keder jeg dig?
Nej, jeg lytter. Fortsæt.
En mand i Sacramento, der skød sig selv i hovedet. Tre gange.
Ringer der nogen alarmklokker, kammerat?
Jeg har set det her før.
Hvad laver du?
Jeg ved, hvor vi skal hen.
- Hvor? - Hjem. Til Kansas.
Godt. Hvor har du det fra?
Det billede er taget foran vores gamle hus, ikke?
Dér, hvor mor døde.
Og det brændte ikke helt ned. De genopbyggede det.
- Ja... Hvad taler du om? - Det lyder skørt.
Men de mennesker, der bor i vores gamle hus kan måske være i fare.
- Hvorfor tror du det? - Jeg har bare...
Du må stole på mig.
Rolig nu. Stole på dig? Du må komme med lidt mere end det.
- Jeg kan ikke forklare det. - Jeg går ikke, før du gør det.
- Jeg har mareridt. - Det har jeg bemærket.
Og nogle gange går de i opfyldelse.
- En gang til. - Hør nu...
Jeg drømte om Jessicas død, flere dage før det skete.
Folk har sære drømme. Det er nok bare et tilfælde.
Jeg drømte om blodet i loftet, om branden. Men jeg troede ikke på det.
Og nu drømmer jeg om det træ og en kvinde, der råber om hjælp.
Det var dér, det hele begyndte. Det må betyde noget.
- Jeg ved ikke... - Hvad? Hun kan være i fare.
- Måske dræbte det mor og Jessica. - Slap lige lidt af.
Først fortæller du, at du har en utrolig evne.
Og så siger du, at jeg skal tage hjem.
Især når...
Når hvad?
Når jeg har svoret, at jeg aldrig tager tilbage.
Hør nu, Dean, vi er nødt til at undersøge det.
For at være sikre.
Det ved jeg godt.
Kan du klare det?
Det kan vi komme tilbage til.
- Ja? - Undskyld.
- Vi er... - Sam Winchester. Og min bror Dean.
Vi har boet her engang. Vi kom lige forbi, og...
Og så tænkte vi på, om vi måtte kigge indenfor.
Winchester. Det er altså sjovt.
Jeg tror, jeg fandt nogle billeder af jer forleden.
Kom dog indenfor.
Juice. Juice. Juice.
Det er Richie. Han er lidt af en juice-junkie.
Så får han da i al fald ikke skørbug.
Sari, det er Sam og Dean. De har boet her i huset.
- Hej. - Hej, Sari.
- Er I lige flyttet ind? - Ja. Fra Wichita.
- Har I familie her? - Nej. Jeg...
Jeg trængte til en frisk start.
Ny by, nyt job. Når jeg altså har fundet et.
Nyt hus.
Hvordan synes du om det?
Med al respekt for jeres barndomshjem...
I har sikkert mange lykkelige minder herfra.
- Men det har sine mangler. - Hvad mener du?
Det er gammelt.
Som nu ledningerne. Vores lamper flimrer jævnligt.
Det er skidt. Hvad ellers?
Vasken er stoppet. Der er rotter i kælderen.
Undskyld. Jeg ville ikke brokke mig.
Har du set rotterne eller bare hørt dem kradse?
- Kun deres kradsen, faktisk. - Mor.
Spørg, om det var her, da de boede her.
- Hvad, Sari? - Det der i mit skab.
Nej, skat, der var ikke noget i deres skabe.
- Vel? - Nej, selvfølgelig ikke.
- Hun havde mareridt. - Jeg drømte ikke.
Det kom ind i mit værelse, og det brændte.
Hørte du? En skikkelse i brand.
Og var hun kvinden i dine drømme?
Og hun talte om kradsen og flagrende lys. Tegn på en ond ånd.
Jeg er nervøs over, at dine syner er rigtige.
Glem det. Tror du, det i huset slog mor ihjel?
Jeg ved det ikke. Det er måske noget helt andet.
- De er i fare. De skal ud. - Og det kommer de.
- Nu. - Hvordan?
- Vil hun tro din historie? - Hvad skal vi gøre?
Slappe af.
Hvad ville vi gøre, hvis det var en anden type job?
Vi ville finde ud af, hvad vi havde med at gøre. Se på husets historie.
Men vi ved godt, hvad der skete.
Men hvor meget? Hvor meget kan du huske?
Om den nat?
Ikke meget.
Jeg kan huske branden. Heden.
Og at jeg bar dig ud ad hoveddøren.
- Gjorde du? - Vidste du ikke det?
Næ.
Og du kender fars historie lige så godt som jeg. Mor var...
Hun var oppe i loftet. Det, der satte hende dér, var væk, da far kom ind.
Og han havde ingen teori om, hvad det var?
Så holdt han det i al fald for sig selv. Vi spurgte ham tit.
Okay. Så hvis vi skal finde ud af, hvad der sker nu, -
- må vi finde ud af, hvad der skete dengang.
- Og se, om det er det samme. - Ja.
Vi må tale med hans venner, naboer og folk, der var der.
Føles det bare som et nyt job?
Jeg kommer. Jeg skal lige på toilettet.
John Winchester her. I nødstilfælde ring til min søn Dean, 866907-3235.
Far...
Jeg har før lagt beskeder til dig. Jeg ved ikke, om du får dem.
Men jeg er sammen med Sam, og vi er i Lawrence.
Og der er noget med vores gamle hus.
Jeg ved ikke, om det er det, der dræbte mor eller ej.
Men... Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Så, hvis du på nogen måde kan komme her.
Vil du ikke nok? Jeg har brug for din hjælp, far.
Næ, der er ikke noget underligt dernede. Det kan jeg love.
- Vasken kom i gang af sig selv. - Jeg kigger lige.
Nu skal jeg ikke stå i vejen længere.
Så du og Winchester ejede værkstedet i fællesskab?
Ja. For mange år siden.
Det er 20 år siden, John forsvandt. Hvorfor er politiet interesseret?
Vi ser på uopklarede sager, og Wincehsters forsvinden er en af dem.
- Hvad vil I vide? - Hvad som helst du kan huske.
Han var en stædig rad, kan jeg huske.
Og lige meget hvad, så hadede han at tabe.
Det stammede fra Marinekorpset. Men han elskede sin Mary.
- Og han forkælede børnene. - Men det var før branden?
- Talte han om den nat? - Nej. Ikke i begyndelsen.
- Jeg tror, han var i chok. - Men senere.
- Hvad sagde han om den? - Han tænkte ikke klart. Han...
Han sagde, at noget forårsagede branden og dræbte Mary.
- Sagde han hvad? - Der var intet. Det var en ulykke.
En kortslutning i loftet eller væggen.
- Jeg bad ham søge hjælp, men... - Hvad?
- Det blev bare værre. - Hvordan?
Han begyndte at læse sære, gamle bøger.
Og så opsøgte han en synsk i byen.
- Har du et navn? - Nej.
Der er et par synske og spåmænd i byen.
En ved navn El Divino. Og den mystiske mr. Fortensky.
- Missouri Mosley og en... - Vent. Missouri Mosley?
- En synsk? - Det tror jeg.
Fars journal.
Prøv at se.
Første side, første sætning.
"Jeg tog til Missouri og fik sandheden at høre."
Jeg har altid troet, det var staten.
Sådan. Du skal ikke være bange.
- Din hustru er vild med dig. - Tak.
Arme mand. Hans kone boller gartneren.
- Hvorfor sagde du ikke det? - Folk vil ikke høre sandheden.
De kommer for at høre gode nyheder.
Nå, Sam og Dean, kom så. Jeg har ikke hele dagen.
Lad mig nu se jer.
I er blevet nogle flotte fyre.
Du så noget så fjoget ud som lille.
Sam...
Åh, skat, jeg er ked af det med din kæreste.
Og din far.
Er han forsvundet?
Hvor ved du alt det fra?
- Du tænkte på det lige nu. - Hvor er han? Har han det godt?
- Det ved jeg ikke. - Ved du det ikke?
Du skulle jo være synsk, ikke?
Har du set mig save en dame i to? Tror du, jeg er tryllekunstner?
Jeg kan tankelæse og føle energier, men ikke flå ting ud af den blå luft.
Sæt jer venligst.
Hvis du lægger foden på mit bord, får du en på bærret.
- Jeg har intet gjort. - Du overvejede det.
Okay. Vores far... Hvornår mødte du ham første gang?
Han kom for at få læst hånden et par dage efter branden.
Jeg fortalte ham, hvad der var derude i mørket.
Man kan vel sige, at jeg trak gardinerne fra for ham.
Hvad med branden?
Ved du, hvad der dræbte vores mor?
Lidt. Jeres far tog mig med til huset.
Han håbede, jeg kunne fornemme ekkoet, aftrykket, af den her ting.
- Kunne du? - Jeg kan ikke...
- Hvad var det? - Jeg ved det ikke.
Men det var ondt.
- Juice. Juice. - Jeg er ked af det med hans hånd.
Men hvordan kan jeg være ansvarlig?
Jeg har ikke råd til en advokat.
Du er nødt til at lade mig ringe tilbage.
Richie, mor kommer lige straks.
- Okay? - Okay.
I tror altså, at der er noget i huset igen?
Så afgjort.
Jeg begriber det ikke.
Hvad?
Jeg har ikke været der, men har holdt øje med det, og der har været roligt.
Ingen pludselige dødsfald, ingen besynderlige uheld.
- Hvorfor sker der noget nu? - Jeg ved det ikke.
Men at far forsvandt, og Jessica døde, og så det hus...
Alt er sket på en gang, som om noget begynder.
Det er jo en stor trøst.
Juice.
Enten har vi rotter, eller også er jeg ved at blive skør.
Richie?
Richie!
Hvor er du?
Mor...
- Hej. Hvad vil I? - Davs, Jenny.
Det er vores ven, Missouri.
Vi håbede, vi måtte vise hende huset. For gammelt venskabs skyld.
- Det er et skidt tidspunkt. - Det er vigtigt.
Lad hende være. Hun er jo ude af den.
Tilgiv ham. Han er bare ikke den skarpeste kniv i skuffen. Hør nu.
- Om hvad? - Huset her.
- Hvad taler du om? - Det tror jeg godt, du ved.
Du tror, der er noget i huset. Noget, der vil skade din familie.
Tager jeg fejl?
- Hvem er du? - Vi kan hjælpe og stoppe det.
Men du må stole lidt på os.
Her er en mørk energi. Det her værelse er centeret.
- Hvorfor? - Det var dit værelse, Sam.
Det skete her.
Er det en elektromagnetisk måler? Amatør.
Jeg ved ikke, om I skal være skuffede eller lettede.
Men det var ikke den, der tog jeres mor.
Er du sikker? Hvordan kan du vide det?
Det er ikke den energi, jeg mærkede sidst.
- Det er anderledes. - Hvad er det?
Ikke det. Dem.
Her er mere end en ånd.
- Hvad vil de her? - De kom på grund af det, der skete.
For mange år siden, kom den sande ondskab hertil.
Den gik rundt i huset, og den slags ondskab efterlader sår.
- Og dem kan der gå betændelse i. - Det forstår jeg ikke.
Huset er en magnet for paranormal energi.
Det har tiltrukket en poltergeist. En led en.
Den stopper ikke, før Jenny og børnene er døde.
- Du sagde, her var mere end en ånd. - Det er der.
Men jeg kan ikke rigtig greje den anden.
Én ting er i al fald sikker. Ingen skal dø i det her hus igen.
Så hvordan får vi standset det?
Hvad er det her for noget?
Angelikarod, van van-olie, vejstøv.
- Og lidt af hvert. - Hvad skal vi med det?
Vi kommer det ind i væggene.
I nord, syd, øst og vest-hjørnerne på hver etage.
Vi må slå hul. Det bliver Jenny glad for.
Hun overlever.
- Vil det fordrive ånderne? - Det skulle det.
Det skulle udrense huset fuldstændig.
Vi tager en etage hver. Og hurtigt. Når ånderne opdager, hvad vi gør, -
- bliver her ikke rart.
Forsigtigt.
Jeg har det skidt med at lade jer være her alene.
Gå nu i biografen, så er det forbi, når I kommer igen.
Sam!
Sam...
Er du sikker på, det er forbi?
Jeg er sikker. Hvorfor spørger du?
Pyt med det. Der er nok ikke noget.
Hallo? Så er vi her.
- Hvad er der sket? - Hej. Beklager.
Vi skal nok erstatte det.
Bare rolig. Dean skal nok rydde op.
Hvad venter du på? Fat moppen.
Og du skal ikke bande ad mig.
- Hvorfor er vi her stadigvæk? - Jeg ved det ikke.
- Jeg har en ubehagelig fornemmelse. - Hvorfor?
Missouri gav den hele armen. Det bør være overstået.
Formentlig. Jeg vil bare være sikker.
Jeg kunne ligge i min seng lige nu.
- Hjælp. - Dean.
Få fat i børnene. Jeg henter Jenny.
Kom nu.
- Kom nu. Jeg kan ikke få den op. - Tilbage!
- Kom. - Børnene.
Dem har Sam. Kom.
Hjælp!
Kom her. Du må ikke kigge. Ikke kigge.
Tag din bror med ud. Se dig ikke tilbage.
- Har du det godt? - Hvor er Sam?
Han er derinde. Noget fik ham.
Sam!
Sam?
Sam...
- Lad være! - Hvorfor?
Jeg ved, hvem det er.
Jeg kan se hende.
Mor?
Dean.
Sam...
Undskyld.
For hvad?
Forlad mit hus. Og slip min søn.
Mor...?
Så er det forbi.
- Tak for dem her. - Tak ikke mig. De er jeres.
Nu er der i al fald ikke flere ånder. Denne gang er det sikkert.
- Ikke engang min mor? - Nej.
Hvad skete der?
Din mors ånd og poltergeistens energi ophævede hinanden.
Din mor udslettede sig selv ved at gå på den.
- Hvorfor gjorde hun det? - For at beskytte sine drenge.
Jeg er ked af det, Sam.
- Hvorfor? - Du anede, at den var her, ikke?
Selv da jeg ikke kunne.
Hvad sker der med mig?
Jeg ved, jeg burde have svarene. Men jeg ved det ikke.
Er du klar, Sam?
Farvel.
Tak, Sam.
- Nu glemmer i os ikke. - Det gør vi ikke.
Vi ses.
Den dreng.
Han har så stærke evner.
Hvorfor han ikke kunne fornemme sin egen far, begriber jeg ikke.
Marys ånd?
- Tror du virkelig, hun reddede dem? - Det gør jeg.
John Winchester, jeg kunne banke dig.
Hvorfor taler du ikke med dine børn?
Det går ikke.
Du skulle vide, hvor gerne jeg vil tale med dem. Men jeg kan ikke.
Ikke endnu.
Ikke før jeg kender sandheden.
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]