Jag trodde att Stella Zinman var flickan för mig.
Sen lämnade hon mig vid altaret.
Så när jag mötte henne sju månader senare fanns bara en väg att gå.
- Stella! Kul att se dig. - Detsamma.
Och Tony! Vilken trevlig överraskning.
En trevlig överraskning är när ett fallande kassaskåp plattar till dem.
- Sa du inget? - Vi hade ett fint samtal.
- Sen gick vi åt varsitt håll. - Du missade chansen. Eller hur?
- Snyggt skött. - Vad?
Han var lugn, vilket var helt rätt.
På en skala från...
Jag har kvar din tröja och ibland sitter jag i badkaret-
-i timmar och bara luktar på den.
- ...hela vägen till... - Här är min nya fästmö.
Hon heter Stella och är fransyska med, som ni ser, enorma bomber.
Enchanté.
- Du skötte det perfekt. - Jag kan bättre.
Du fick Stella att tänka: "Ted verkade så cool idag."
"Valde jag fel kille?" Om en vecka är hon tillbaka.
Och hennes front.
Kände ni? Det var visst en "vad händer" -skakning.
Jag vill inte ha henne tillbaka, eller hennes front.
Det här var ett steg mot att komma vidare.
Och jag menade det.
Men den kvällen började jag ändå undra.
- Jag gjorde ett misstag. - Jag vet.
- Jag är en bättre person än du. - Absolut.
Vi blir ihop igen och pippar mer.
Hej, Ted.
- Kom in. Det är inte alls konstigt. - Ted. Teddy, Ted, Ted, Ted.
Visst var det fel att sno din fästmö.
Det var en kamp. Jag var uppe på nätterna, av fel anledning.
Ibland av rätt anledning. Vi hade ju inte setts på fem år.
I början var det såklart fullt påställ.
Lampor gick sönder, möbler flög. Ser du kala fläcken?
Vi gick vidare. Jag, Lucy och Stella skulle flytta till L.A.
Jag skulle bli manusförfattare. Så mötte vi dig som såg så ledsen ut.
Ledsen? Det var snarare jovialisk nonchalans.
Du såg ut som en taxvalp med dålig rygg som drar sig fram på en vagn.
- Varför är du här? - Jag vet att jag kan verka hård.
Men jag pallar inte att såra någon.
Ödet vill att jag rättar till det här.
Jag kan inte fylla kratern som Stella gjorde i ditt hjärta.
- Jag har dejtat mycket. - Och du fick sparken.
Jag blev småföretagare. De är ekonomins ryggrad.
Nej. Min familj har mycket pengar och jag vill använda dem nu.
Är Tony rik? Å, Ted.
Säg att han skrev en check, en stor fet check.
Så stor att den inte tar av tröjan när den badar.
Så stor att om du ligger med den säger du inget till polarna.
- Det är en stor fet check. - Så stor att när den flyger...
...bör den boka två stolar.
- Det är en stor fet check. - Ja. Han skrev ingen check.
Jag erbjuder dig ett jobb. Familjen ger Columbiauniversitetet pengar.
Jag har kontakter. Vill du designa...
Jag fick hjärtat i halsgropen. Ett bibliotek, studentcenter?
...din egen läroplan som lärare i arkitektur?
- Nej, tack. - Vadå "Nej, tack"?
Du skulle vara en jättebra lärare. Du är kunnig.
Du är bra på att prata och när det behövs-
-kan du ordna ett fint halsskägg.
Jag ska inte bli lärare i arkitektur.
Det blir man när karriären är över.
Småföretagare. Ekonomins ryggrad.
Jag tar inte jobbet. Nytt ämne.
Okej, jag fick just en fortkörningsbot på 200 dollar.
- Kunde du inte snacka bort den? - Det går inte.
Jag har gjort det. Det var... 1998.
- Var är eldsvådan? - Det är ingen eldsvåda.
Det finns eld på grillfesten jag ska till.
Burgare, ribs, brats.
Vet du hur farligt det är att...
- Sa du brats? - Ja, brats.
Mamma marinerar dem i öl i två dagar.
Jag kan svära på att det på en av de feta...
...saftiga, hickoryrökta bratsarna stod något.
- Vad sa du? - Vad stod det?
"Tillhör Minnesotapolis Jorgenson."
Gillar du brats, polisman Jorgenson?
Den här adressen? Följ mig och ligg på tutan. Det blir en del rödljus.
Jag hade gjort detsamma om jag skulle på grillfest.
- Det skulle jag. - Man måste känna motståndaren.
Jag såg att han var en bratsman för han var andfådd av att gå-
-och han hade senap på hölstret.
Marshall Erickson, manipulerar polisen med sin korv. Hett.
Skulle inte jag kunna snacka bort en bot?
Jag är Barney Stinson. Mästare i manipulation.
Jag kan få en strippa att betala mig för lapdansen.
Utmaningen accep... Vänta!
Jag fattar inte.
Jaha. Ted...
- Vad är det nu? - Du vill vara arkitekt.
En kille från skolan vill bygga nytt hus.
- Jobbet är ditt. - Jag behöver inte din hjälp.
Här är erbjudandet.
Det är en stor fet check.
Då var det dags.
- Körkort och registreringsbevis. - Självklart.
Det är ett presentkort på en skräddarsydd kostym.
Är vi klara?
375 dollar!
Han behöll presentkortet. Jag får be Emilio...
- ...att sy skrevet för kort. - Du är usel på det här.
- Som om du har snackat bort en bot. - Självklart.
Söta flickor får inga böter. Hon har säkert blivit stoppad många gånger.
Upprörande! Och faktagrundat.
Körkort och registreringsbevis.
Nej. Gråt inte. Ingen fara.
Ingen bot för dig. Kör lite saktare nästa gång bara.
Tack.
Japp!
Ursäkta. Jag glömde visst något i New Jersey.
- Hur var lunchen med rikingen? - Det började jättebra.
Huset ska fira landskapet utan att övermanna det.
Som när Frank Lloyd Wright skapade Falling Water, 1935.
Du gör säkert ett bra jobb. Jag oroar mig mest för tvättstugan.
- Tvättstugan? - Det måste vara 5 x 5 meter.
Keramiskt kakel från golv till tak.
Jag gillar att tvätta själv och ibland blir det kladdigt.
- Kladdigt? - Kladdigt.
Stålkedjor ska hänga från taket 3 m från golvet.
Där hänger mina tvättpåsar i tre dagar...
...och tre nätter, innan jag... tvättar dem.
- Han verkar be dig designa... - Ett mordhus.
Ja, det är det.
Som kampsportare är jag tränad att följa min instinkt.
Min instinkt säger att det här känns bra.
Biffen är så blodig.
Eller hur? Eller hur?
Ett sista orosmoment. Ljudisolering.
Jag för oväsen när jag tvättar. Jag ska visa vad jag menar.
Jag går till min tvättstuga. Du säger om du kan höra mig.
- Verkar han lite vild? - Ja.
Helvild. Affären här är din.
Du kan inte designa ett mördarhus.
- Du kan inte designa ett mördarhus! - Jag ska inte!
Kom an.
Min fru ska just föda. Vattnet har gått!
- Var är din fru? - Hon tog andra bilen.
- Det här är italienskt läder så... - Nej.
Ledsen för mördarhusgrejen. Det var mitt fel.
Ny plan. Du, min vän, ska bygga en make till Frihetsgudinnan.
- Jag har kontakter i stadshuset. - Jag vill inte ha din hjälp.
- Du måste inte göra det här. - Jo.
Jag vet hur jag saknade Stella när ni var ihop.
Du måste känna detsamma nu.
Låt mig lugna dig.
Jag vill inte ha tillbaka Stella. Hon ljög och lämnade mig vid altaret.
Vem gör sånt? Jag behöver henne inte. Lycka till.
Perfekt. Vilken lättnad.
Så gick Tony och jag började lägga alltihop bakom mig.
Trodde jag.
- Stella. - Tony gjorde slut med mig.
Okej. Tony gjorde slut med dig?
- På grund av något du sa. - Fick du Tony att dumpa Stella?
Ledsen, men du får lov att ge mig kardan.
- Vi pratar i trapphuset. - Jag väntar.
Varför är du här?
Det här kommer runt sju månader för sent...
...men här kommer det. Jag har varit kär i Tony sen skolan.
Vi var ihop länge, men så blev jag gravid.
För två 19-åringar blev det för mycket så vi gjorde slut.
Jag fokuserade på att vara mamma. Jag glömde Tony.
Jag glömde tanken på att vara kär.
Så kom du och påminde mig och jag älskade dig för det.
Jag älskade dig så mycket att det nästan räckte.
Men jag älskade hela tiden Tony.
- Ta tillbaka honom. Han är ledsen. - Det är inte vad som pågår.
Gå in igen, mrs Matsen.
- Kul att se dig, Stella. - Kan du prata med Tony?
Han lyssnar på dig. Du fick honom att ändra sig.
- Det är hemskt att fråga men... - Ja, det är det.
Jag vet inte vad jag ska göra. Jag älskar honom.
Du älskar honom. Och nu vädjar du till romantikern i mig?
Är det din strategi? Den killen finns inte mer.
Jag har inga såna känslor, tack vare dig.
- Kyss honom, raring. - Gå in igen, mrs Matsen!
Du fixar det. Du fixar det.
Du fixar det.
- Körkort och registreringsbevis. - Ursäkta?
För ett så vackert ansikte krävs det körkort-
- och en så explosiv kropp måste väl registreras hos myndigheterna.
- Ut ur bilen. - Varför? Är jag under arrest?
Nej, men du är snart under mig.
Nej. Falskt. Hände inte.
Det är en replik från en porrfilm. Jag gjorde den själv.
Skillnaden mellan mitt liv och en porrfilm är ljussättningen.
- Du ljuger. - Jag svär på min mor.
Jag svär på Goliath National Bank, på mina kostymer.
- Jag ljuger inte. - Det gjorde han. Så här var det.
- Kyss honom, raring. - Gå in igen, mrs Matsen!
- Kan jag inte göra det här bättre? - Nej.
Det är Barney! Hjälp mig!
Lugn. Vad hände?
Något så explosivt måste väl registreras hos myndigheterna.
- Ut ur bilen. - Varför? Är jag under arrest?
Ja, du har 15 fortkörningar på tre dagar.
- Ut ur bilen. - Men min fru ska ju föda.
- Jag har en korv till dig! - Ut ur bilen nu!
Kom till Brazzaville, New Jersey, och fixa borgen.
- Jag är mitt i något här. - Skynda dig.
De har satt mig med hårdföra brottslingar.
- Får vi tillbaka sprejfärgen? - Rädda mig, Ted.
Vill du göra något för mig? Skjutsa mig till New Jersey.
Du betalar väl vägskatterna? Jag skämtar.
Så vi for till New Jersey-
- fick ut farbror Barney och for hela vägen hem.
Hur mår den där heta fransyskan med enorma bomber som du dejtar?
- Claudette? Hon mår fint. - Hon är din snyggaste tjej någonsin.
Någonsin! Hej då, Stella.
Återigen. Jag är ledsen för allt.
- Vad det nu är värt. - Jag pratar med Tony.
- Är det sant? - Jag vill att du ska vara lycklig.
Och det gjorde jag. Jag minns inte vad jag sa, men han ändrade sig.
Nästa dag for de till Kalifornien.
Stella startade en ny hudklinik.
Och mot alla odds lyckades Tony som manusförfattare.
Filmen "Bröllopsbruden" blev en hit. Men det tar vi sen.
Men förklara en sak. Varför Tony? Är det pengarna?
Kung Fu-pyjamasen? Vad är det?
Han är den rätte.
- Den rätte. - Det är lite fånigt, men så är det.
Jag ska säga något som jag har lyckats hålla inne med.
Det du och Tony har...
...det jag i en sekund trodde att du och jag hade...
...det jag vet att Marshall och Lily har...
...vill jag också ha. Det vill jag.
Jag väntar på att det ska hända och väntar på det...
...och jag är väl bara...
...trött på att vänta.
Det är allt jag har att säga i ämnet.
Jag pratade mig ur en fortkörningsbot en gång.
Jag körde väl i 140 på en landsväg-
- och blev stoppad. Polisen kliver ur sin bil.
Han svassar fram och säger: "Jag har väntat på dig hela dagen."
Jag såg på honom och sa: "Förlåt. Jag kom så fort jag kunde."
- Verkligen? - Nej, det är ett gammalt skämt.
Jag vet att du är less på att vänta.
Du får kanske vänta lite till, men hon är på väg, Ted.
Hon tar sig hit så fort hon kan.
- Hej då, Stella. - Hej då, Ted.
Hon spårade mig via telefonkatalogen.
Det var sista gången jag skrev mitt namn i underkläderna.
- Hej! - Hej, Lily! Du är tillbaka!
När du drog jordnötssmör- och syltskämtet var jag äcklad.
Men jag kom att tänka på det i duschen i morse och började skratta.
Jordnötssmör. Jag förstår nu att jag kanske överreagerade.
- Marshalls ord, inte mina. - Skönt att se dig igen, Lily.
Tack. Vad har ni gjort?
Jag ska till en amnesiavdelning med bilder på barn och en ring-
- för att hitta den hetaste patienten/frun och...
Det räcker för ikväll. Jag måste vänja mig. Ses i morgon.
Text: Cecilia Backman www.sdimedia.com