- Det avgjør saken. - Jepp.
Kafeer er overhodet ikke like moro som barer.
Hva er det? Den søte jenta har tegnet et hjerte rundt navnet ditt.
- Noen er forelsket i deg. - Noen tror du er jeg.
Tror du hun liker meg? Jeg får henne alltid til å le.
- Her er din pumpelatte, Marshall. - Får et gresskar plass i den?
- En pumpelatte. - Hvordan får et gresskar plass der?
Har du en krympemaskin baki der?
Husker du at jeg spurte: "Hvordan får et gresskar plass der?"
- Hvilken gang? - Den første.
- Ja, det var kjempemorsomt! - Ikke sant?
Enten har hun aldri hørt en spøk før, eller så liker hun deg.
Be henne ut! Du er ikke sammen med Lily lenger, så pass på.
- Tenk om hun tegner hjerter til alle? - Her står Ted uten hjerte.
På min står det Swarley. Hvordan får man Barney til Swarley?
Det er ikke engang et navn!
Nei, ikke begynne å kalle meg Swarley!
Dette ville aldri skjedd på bar!
- Hva er det med Swarley? - Gamle Swarles blir jo aldri sint!
- Vet du hva?! Jøss, unnskyld. - Mamma snakker i vei som vanlig.
- Hva er skjedd? - Marshall har bedt en jente ut.
Det er pappas feil! Nå fortsetter hun.
- Men han fikk litt hjelp. - Av Swarley?
Så du fikk sms-en min? Nei, han fikk et tips av meg.
- Hva sa hun? - Ingenting. Hun hørte det neppe.
Du gav vel henne blikket? Med hodet ned og hendene i lomma?
Med hodet på skakke for å se blyg og sårbar ut?
- Kan vi gå nå? - Pumpelatte til Marshall.
Jeg har ikke bestilt noe.
Telefonnummer!
Jeg lå med deg fordi du gjorde sånn! Bare lot du som?
Så å bite seg i underleppen og skyve fram brystet er naturlig?
- Hei. - Er dere ledige i morgen kveld?
Jeg ville ha vinsmaking og hjelp-meg-å-fange-rotten-fest.
Da må du legge fram masse ost.
Jeg skal jeg vel invitere Marshall?
- Han kan neppe. - Hvorfor ikke?
Vi må fortelle deg noe, Lily. Marshall har en avtale.
- Jaså, fint for ham. - Så det er ok for deg?
Det ble slutt for et halvt år siden, så han kan date hvem han vil.
- Så modent. - Hvorfor holder du i telefonen?
- Er det ikke utrolig? - Så morsomt, mamma.
Hun merket ingenting.
Fin dress! Fortell om stoffet. Er det utenlandsk?
Jeg er imponert, Ted! Det er marokkansk.
Telefon til Swarley! Finnes det noen Swarley her?
- Du blåser i dressen, ikke sant? - Swarley!
- Jeg vet at han er der. Spør igjen. - Viktig telefon til Swarley!
- Du har telefon, Swarley! - Slutt å kalle meg det!
- Hei, dette er Chloe. - Hei.
- Hyggelig å hilse på dere. - Der borte.
Hun er pen. Og liker meg!
Hun liker italiensk mat. Det gjør jeg også.
Hun liker Billy Joel. Jeg liker også musikk. Vi skal treffes igjen.
- Du må dumpe henne. - Hvorfor det?
- Hun har de gale øynene. - Øynene hennes. De er gale.
Hva snakker dere om? Gale øyne?
Et godt kartlagt fenomen i pupillene.
Det indikerer framtidig mental ustabilitet.
Hun har ingen gale øyne!
Du lider av har-ikke-hatt-sex-på-lenge-blindhet!
På kafeen var hun for langt unna, men nå så jeg henne på nært hold.
- Hei, dette er Chloe. - Hyggelig å hilse på dere.
Jeg har ikke tenkt å slutte å date henne.
Du kommer til å angre på det. Jeg møtte en jente en gang.
Hun hadde de gale øynene.
Men jeg ignorerte det. Og så...
Kan jeg få spørre om noe, Barney? Vil du ha en trekant?
- Så klart. - Det blir du, jeg og Mr. Weasels.
- Gjorde du det? - Nei. To hadde sex og en så på.
- Hvem av dem var du? - Det sier jeg ikke.
Jeg trodde ikke på gale øyne før jeg møtte Janine.
Hennes var virkelig gale. Jeg trodde det var noe jeg innbilte meg.
- Skal vi ta en drink? - Bare den er hos deg.
- Unnskyld. - Se deg for!
Så hvor bor du?
Chloe ville aldri gjort noe sånt. Hun er en hyggelig jente.
Hun er ikke gal. Hun er topp.
Men man kan ikke unngå de gale øynene i ubegrenset tid.
- Det er Chloe. - Har du ringt ni ganger?
- Ja, kan du hente meg? - Du ringer midt i tentamen.
Jeg er så redd. En gal dverg fulgte etter meg og skrek.
Han haltet og hadde pukkel. Politiet trodde meg ikke.
Og jeg ble nesten løpt ned av en hest. Jeg må være gal!
Nei. Overhodet ikke.
En gærning som trenger hjelp. De er verst.
Jeg hadde en sånn. De vil bare ha oppmerksomhet.
- På tre uker døde faren to ganger - Men tenk om det var sant?!
- Hvordan kan du tro det? - Hun er pen.
Det er de alltid.
- Er du klar, Ted? - Du skulle jo kalle ham Ned.
- Sørgelig. - Beklager, Swarley.
Bor bare du og Ted her? Eller Swarley også?
Nei, Swarley har sin egen leilighet.
- Hva var det? - Jeg mistet nøklene mine.
Her skal du få. To pumpeøl. Nei, jeg fleipet. Det er vanlig øl.
Hva er det der?
- Bildet er knust. - Så synd.
Er det Lily? Som du skulle gifte deg med?
Ja. Var det den lyden? Slo du det i stykker?
Nei, hvorfor skulle jeg det?
- Se meg i øynene. - Ok.
- Det var en veldig hyggelig kveld. - Jeg også. Ikke blunk.
Du har også vakre øyne.
Slutt!
Hei, jeg heter Lily.
Slutt!
At Lily gjemte seg i leiligheten da Marshall var på date, er sprøtt...
Men hvis du hører hennes versjon, er det også sprøtt.
- Står til, Swarles? - Nei. Greit? Det holder.
Jeg er lei av det. Nå er det slutt. Ikke mer Swarley. Ingen Swarles.
Ingen "Swar-vente-ley".
Ingenting, Bob Swarley, mann. Nå er det nok! Forstår dere?
- Ja. - Takk.
KALL MEG SWARLEY
Hvorfor ringte du ikke? Om at Marshall dater en annen jente.
- Det var jo ok. - Ja, men jeg gav deg et blikk!
Hvilket blikk? Det der ser ikke ut som noe blikk.
- Det betyr: "Jeg er opprørt. Ring." - Du skulle tatt meg til side.
- Da ville vært blikket unødvendig! - Hvis blikket var mer distinkt...
Det viktige er at jeg ikke tåler at Marshall dater.
- Tenk om han bli forelsket? - Ted sier at hun har gale øyne.
Det er noe som gutter ser hos gale jenter.
- Som gutter med perfekte negler? - Dustenegler, ja.
Er hun pen? Hvis hun var stygg, ville jeg kanskje ikke vært så knekt.
Det sa han ikke, men hun heter Chloe og jobber på Cosa Coffee.
- Telefon til Swarles Barkley! - Carl.
Hei, Ted. Nei, han er ikke her. Men det var morsomt.
- Er Chloe her? - Hun gikk nettopp.
Men du ser henne nok. Hun har rosa paraply.
- Takk, Brian. - Jeg heter Scott.
- Det står Brian på skiltet. - Det vet jeg.
- Jeg våknet i morges... - Vi sees, Brian.
Der er hun. Ikke så pen. Hun er ikke tykk, men det betyr ingenting.
Det finnes masse slanke, stygge jenter. Som den blærete på yogaen.
Kom igjen, Chloe. Snu deg rundt. Nå. Snu deg, Chloe.
Kom igjen, vis ditt stygge ansikt. Fanken!
Nå vet jeg det. Jeg går forbi henne. Så kan jeg snu...
Au, det der gjorde vondt! Snu deg rundt.
Kom igjen, snu deg da! Ok, dette er tåpelig.
Hallo!
Snu deg. Hva er det med deg?!
Du der! Snu deg!
Snu deg, Chloe!
- Så hun er pen? Jeg er lei for det. - Det er ok.
Det gjør saken lettere. Jeg kan bare hindre ham i å møte henne.
Jeg har to planer. Hjelp meg med å velge.
Plan A: Marshall og jeg hadde jo sex på badet. Jeg ble gravid.
- Plan B heter "Chloes ulykke"... - Slutt.
Hvis dere skal finne tilbake til hverandre, la ham bestemme selv.
Det vet jeg. Du har rett.
Ted sa klokka seks. Overraskelse til Barney. Jeg mente Swarley.
- Hei. - Hei.
- Hvor er Marshall? - Hos frisøren.
Før daten. Fint for ham. Jeg håper han får en hyggelig kveld.
- Ikke vær redd. Hun er gal. - Takk!
- De har vill sex, og så er det over. - Takk igjen.
- Hva driver du med? - Jeg ville bare høre litt musikk
Neste låt er til Swarley. Du må akseptere at Barney er borte.
Det gjør deg til en bedre kvinne. Her er Helen Reddys "I Am Women".
Så jeg er kvinne også? Flott!
Jeg har tenkt på dette nye navnet og har innsett at jeg liker det.
- Å blir kalt Swarley? - Kall meg gjerne det.
- Tror du det der funker? - Hva? Jeg liker bare navnet.
- Så kall meg bare det. - Kalle deg hva?
Det nye navnet dere har gitt meg. Du vet hvilket jeg mener.
- Si navnet. - Nei, jeg vil ikke! Jeg hater det!
Det har aldri vært morsomt! Jeg har ikke gjort noe... Nei!
Bare vent til alle avisabonnementene starter.
Jeg meldte ham på et spanskkurs, men jeg skrev Swarlos.
Hvor er bildet av meg og Marshall på piren? Sto det ikke ved vinduet?
Han fjernet det da det ble slutt. Den står bak noen bøker.
- Kanskje jeg skal sette det tilbake? - For å skremme bort Chloe?
Nei, så Marshall ser det og føler seg skyldig. Ja, Ok, da.
Men hun var ikke ok. Hun kom tilbake seinere samme kveld.
Imponerende, ikke sant?
Du kan hele teksten til "We Didn't Start the Fire."
- Vil du ha noe å drikke? - Gjerne en øl.
Lily var en fintfølende kvinne: Gjemte seg under bordet.
Der satt hun og hørte sin eksforlovede date en annen jente.
- Det var virkelig hyggelig i kveld. - Jeg også. Ikke blunk.
Du har også vakre øyne.
Til slutt orket hun ikke mer, omtrent som Billy Joel.
Slutt!
Hei, jeg heter Lily.
- Hva i helvete gjør du, Lily? - Jeg vet ikke hva jeg holder på med.
Pumpeøl, det var morsomt. Jeg går nå.
Unnskyld. Ha en fortsatt hyggelig date.
Hun virker hyggelig.
- Lily, hva faen...? - Unnskyld.
Jeg snek meg inn fordi jeg så hvor søt hun var i går.
- Så du henne i går? - Ja, jeg fulgte etter henne.
- Var du den halte pukkelryggen? - Ja.
Hun knuste ikke bildet. Det var jeg.
Så hun er ikke gal? Hun er bare en helt vanlig jente.
Ja, det er hun.
Og du fortjener en hyggelig og normal jente.
Så gå opp og avslutt daten din.
Ja.
Ok.
Men hvorfor trodde hun da at pukkelryggen var en mann?
Kanskje jeg brukte en stemme som hørtes sånn ut.
Fordi jeg ikke ville at hun skulle vite at det var jeg.
- Selv om hun ikke hadde møtt meg. - Du er gal.
Du har galere øyne enn noen annen jeg har truffet.
- Bør du ikke gå opp? - Du er helt vanvittig.
Bør du ikke gå opp igjen?
Jeg har savnet deg så fælt.
Vi tenkte å gi deg et alternativ.
Vi skal slutte å kalle deg Swarley og kalle deg Jennifer i stedet.
- Nå? - Jeg tenker...
Hva med dette? Mandager, onsdager og fredager...
Se!
Der jeg et halvt år før fant Marshall alene-
- og lei pga. Lily, fant jeg ham igjen.
Men nå var han ikke alene. Og han var glad.
Vi gikk for å feire. Jeg fikk være med Robin.
Marshall og Lily var sammen, og Barney hadde nytt navn.
Alt var fryd og gammen. Til vi kom til leiligheten.
Herregud! Jeg glemte at jeg forlot deg her, Chloe.
Jeg skulle gå, men nøklene mine er borte.
De ligger på sofabordet.
Så dum jeg er! Jeg så ikke der.
Jeg går nå. Har vi møttes? Jeg heter Chloe.
- Robin. - Hyggelig å møtes, Roland.
Roland? Så du heter Roland?!
Så moro, ikke sant? Rockin' Roland.
Hvor er Warszawas hovedstad? Rolen.
Du er altså Monica Rolinsky?
Der får du, Roland!
- Bra forsøk, Swarley. - Fanken!
SWARLEY!
Tekst: Matilde Moal, NAViO www.sdimediagroup.com