Det er mange hus i New York, med flere tusen leiligheter-
- og flere millioner etasjer. Og selv om en annen bor der nå, -
- er det én leilighet som alltid kommer til å være vår.
Jeg har så mange gode minner.
Marshall spilte tv-spill, og Lily malte i branntrappa.
- Hallo! - Unnskyld, Mr. Matson.
Jeg lagde kaffe i en 50 år gammel kaffekanne.
Den lagde forferdelig kaffe. Vi kalte den "Chocky".
- Jeg setter den på. - Jeg lagrer spillet.
Jeg elsket hver eneste detalj, til og med de smakløse sverdene.
Jeg ville ikke at noe av det skulle forandres på, men slik går det aldri.
Dere aner ikke hva som har skjedd med oss.
Vi var i Queens og dro innom leiligheten min.
Jeg trodde Lily bodde sammen med deg og Marshall.
Jeg skjønner at du trodde det, men jeg må ha min egen leilighet.
- Når var du der sist? - For tre måneder siden.
Som slankebukser. Man vil ikke ha dem, men at de fins er bra.
- Hva i helvete?! - Hva er det?
Det er leiligheten min. Den ligger her!
- Hva i helvete...?! - Det er en kinarestaurant.
Nei, det var leiligheten min. Kommoden min var... Den er min!
Dette er skapet mitt!
Og jeg sølte neglelakk der borte. Her er flekken.
- Hei, hvor mange er dere? Lily! - Kjenner du meg igjen?
Ja, fra bildet fra klassefesten. Du er penere i virkeligheten.
Ja, luggen så ikke bra ut.
- Hvor er sakene mine? - På bakrommet. Vil du ha dem?
- Dette er leiligheten min! - Ikke nå lenger.
- Nei...? Du finner det på. - Ja, de må jo informere deg.
De sendte deg beskjed om det for tre måneder siden.
Her er posten, minus aviser.
- Men du har jo leiekontrakt? - Jeg hadde ikke skrevet kontrakt...
Men spør husverten, Mrs. Conry. - Hun er 98 år, men...
- Hun er død, ikke sant? - Hun så ikke bussen.
Leiligheten er blitt kinarestaurant! Hva skal jeg gjøre?
- Du kan bo hos oss. - Kan jeg det?
- Sikker, Ted? - Du bor jo her allerede, så å si.
Det kommer til å forandre alt! Du er så sprø, Ted.
- Hva mener du? - Og hvorfor stirrer hun på deg?
Fordi jeg er så kjekk. Konsentrer dere.
Du og Marshall deler leilighet. Marshall og Lily er forlovet.
Dere kan ikke dele leilighet når de gifter seg. Hvem skal flytte ut?
- De har sikkert diskutert det. - Ja, det har vi.
Hvem får leiligheten når Lily og jeg gifter oss?
Vanskelig spørsmål. Vet du hvem som kan svare på det?
- Framtidas Ted og Marshall. - Absolutt. De får ta seg av det.
- Fanden, Fortidas Ted. - Nå er løpet kjørt, gutt.
- De utmanøvrerer deg sammen. - Nei, Marshall er min beste venn.
Én av mine beste venner! Han skulle ikke gjøre det mot meg.
- Saker og ting vil forandre seg. - Du er paranoid, Barney.
- Hva er det hun holder på med? - Jeg er på date med henne.
Vi møttes på nettet. Jeg er lei av sjekking og søker en sjelefrende.
En jeg kan elske og kose med. Det står i hvert fall det i profilen.
Men hun vil ha akkurat det samme, hun også, og det gjør meg deppa.
- Ted, ring meg fra sykehuset. - Skal du dit?
Når jeg ringer, sier han at et familiemedlem er på sykehus.
En falsk krise? Det er patetisk. Du kan bedre enn det, Barney.
Jeg jobber med saken. I mellomtida får dere ønske meg lykke til.
- Skal du snakke med Marshall? - Det ender med krangel, så nei.
Så sunt, da... Unngår du alltid alvorlige problemer?
- Jeg må ringe. - Kan jeg gjøre det?
- Hallo? - Hei... sexy!
- Hei, tante Kathy. Hva er det? - Jeg sitter og tenker på deg.
En ulykke? Går det bra med onkel Rudy?
Tante Kathy har et begjær som bare du kan stille.
Herregud, hvorfor prøvde han å bygge et helikopter?!
Kom igjen, gi meg en bit av den hvite sjokoladen.
Hvis han trenger transplantasjon, stiller jeg opp. Jeg kommer!
Jeg må...
Vi sees snart. - Skriv det på regningen min!
Det blir fint å bo sammen alle tre. Jeg tror det blir bra.
Kaffen er kjempegod. Virkelig kjempegod.
For god...
Hva er skjedd med Chocky?
- Hva er dette? - Kaffekokeren min. Kaffen blir god.
Ja, men det gjør Chockys også.
- Å? Den smaker... rustent. - Ja, det gjør den.
Men jeg liker den rustne smaken. Jeg er vant til den.
Og Lilys kaffekoker gir ikke folk støt.
Men støtet vekker meg om morgenen.
- Vet du hva? Det gjør kaffe også. - Du har helt rett.
Vi deler leilighet... Kjempegøy.
- De utmanøvrerer meg. Du har rett. - Det var det jeg sa. Lily er slu.
- Ja. Ny, fin kaffekoker? At hun tør! - Det er ikke bare den.
Ferdig! Maleriet er ferdig.
- Så flott. Hvor vil du henge det? - Jeg vet ikke helt...
- Over pianoet? - Synd at sverdene henger der.
- Vi liker dem, på en måte. - De har hengt der lenge.
Jeg ville også savnet dem. Du kan henge det på Marshalls rom.
Ok...
- Han ville ta ned sverdene! - Dere er bestevenner. Ta det opp.
Én av dine beste venner. Dere må kommunisere sammen.
Kommunisere? Det er en helt idiotisk idé.
Du sto imot det første angrepet. Nå må du gå til motangrep.
Du må markere revir, men ikke ved å bomme på toalettskålen.
- Skal jeg kjøpe ny sofa? - Noe større!
Katie kommer. Jeg har kommet til at vi trenger en produktlov for dating.
- Som for biler? - Nettopp!
Vi får fem minutter på oss til å avgjøre om vi vil gjennomføre daten.
Ellers sier man bare ha det og sees aldri mer.
Loven kommer til å bli greia, og det begynner kanskje nå.
- Hei, jeg er Barney. - Hei, hyggelig å hilse på deg!
Du skal få være med på noe historisk.
Fortell det til dine venner! - Det kommer til å bli greia.
Ted oppfører seg så rart. Han har skåret "Teds" inn i osten.
Ja, men nå er den "Eds".
- Han liker ikke at jeg flytter inn. - Det stemmer ikke.
- Du har jo så å si alltid bodd her. - Hvorfor er han førmenstruell da?
Vet ikke. Men han kommer til å prate med meg om det når han er klar.
Dere snakker aldri om noe. Han kommer til å gjøre noe i stedet.
- Du kjenner ikke Ted. - Pakke til Ted Mosby.
- Telefonautomaten har kommet. - Er den ikke stilig?
Ja, men Lily liker den kanskje ikke.
Men jeg liker den, så jeg lar den stå her, hvis det er greit.
Ja, vi bor jo her alle sammen og bør få velge hvordan vi vil ha det.
- Nemlig. - Kjempefint.
Du liker telefonautomaten, og jeg liker maleriet.
Så jeg henger det... på veggen her!
- Så det er sånn det er? - Ring, ring...
Hei, sjef. Er det sånn? - Ja, sånn er det.
- Jeg vil ha leiligheten! - Det vil jeg også!
- Du er en dust. - Nei, en visjonær.
Den lille loven din er et symbol på alt som er galt med vår kultur.
- Nei, loven er helt enorm. - Det tar tid å bli kjent med noen.
- Kanskje du går glipp av noe. - Tenk deg at du er på date.
På den andre sida bordet sitter... han der.
Tar det mer enn 5 minutter å forstå at dere aldri vil møtes igjen?
Ja, han kan være min sjelefrende.
Dårlig trekk, Scherbatsky. - Hei, har du hilst på Robin?
- Hei. - Hei...
Vi avgjør hvem som får leiligheten, selv om det blir krangling av det.
- Vi kan kaste mynt og kron'. - Det gjør vi.
- Gjør det. - Jeg gjør det nå.
Jeg skal gjøre det! Men først vil jeg si noe.
Du ville jo ikke engang flytte hit på grunn av allergien din.
Det var før man kunne kjøpe antihistaminer over disk. Hva mer?
- Jeg kaster. Kron' eller mynt? - Du trenger ikke to rom.
- Gjør dere det, da? - Kanskje vi stifter familie snart.
Dere vil ikke ha barn så lenge du studerer.
- Vi tenker lite på prevensjon. - Dere vil ikke bruke rommet.
Skal du dele leilighet med Barney? Han lager mat naken.
Men han tar ikke ned sverdene. De representerer brorskapet vårt!
- Du tar dem ned for kjæresten din. - Er hun "kjæresten" min nå?!
Hun er en del av meg, og da burde hun være en del av deg også.
- Jeg fortjener leiligheten. - Ikke mer enn jeg gjør.
- Vi kaster mynt og kron' om den. - Gjør det.
- Skal vi avgjøre det slik? - Jeg tror det.
- Skal vi slåss til døden? - Det får vi finne ut.
Han klarte seg!
Dette er jo ganske stilig? At vi ikke har gjort det før?
- Takk. - Dette er helt utrolig.
Jeg sitter med en vakker kvinne på yndlingsrestauranten min.
Det er hyggelig her. Godt at framtida byr på grillribbe.
I framtida kommer vi nok bare til å spise kapsler.
Og kyrene er trolig utdødd. Eller så er de blitt lederne våre.
- Hallo? - Tida går, siste sjanse.
- La meg være i fred. - 04:56...
- Vi begynner å bli kjent. - Bare innrøm at jeg har rett.
- Unnskyld. - Var det "en ulykke"? Du må gå?
Nei, det ville jeg aldri finne på. Jeg skal ikke noe sted.
Er du prostituert? Jeg har ikke så mye penger.
- Det var enromt. Én gang til. - Hopp opp denne gangen.
Du og Lily skal gifte dere, men hva får jeg?
Jeg må være ugift, alene og dessuten hjemløs. Er det rettferdig?
Stakkars deg... "Jeg er ikke gift, og eggstokkene mine krymper."
Hvis du virkelig ville være gift, hadde du vært det nå.
Men du er irrasjonelt kresen, du er lett å lede og er anadonisk.
- Dvs. du har aldri glede av noe. - Jeg har glede av dette.
- Unnskyld at jeg tok ned sverdene. - Det førte jo til dette.
- Vi fikk sverdene... - ...da vi flyttet inn.
- Gratulerer, vi har sverd på veggen. - Drømmen er gått i oppfyllelse.
- Det mangler en skrue. - Bruk trelimet. Det holder.
Herregud! Jeg kommer. - En venn av meg er stukket med sverd!
Hab SoSll' Cuch!
Klingonsk: "Du er æreløs!" Du kunne sagt det rett ut.
Det var faktisk en ekte samtale. Jeg må bare... Glem det.
Jeg stakk Lily. Jeg stakk forloveden min.
Tror du virkelig at hun fortsatt er forloveden din?
Jeg fleiper! Dere to kan ta leiligheten.
- Men du kjempet så modig for den. - Nei, jeg kjempet for...
...for at alt skal fortsette å være som det er.
Men det går jo ikke, så bare ta leiligheten.
- Hvordan har hun det? - Hun blir helt fin igjen.
Jeg var på date med Jackie... Dere sa jo at hun klarer seg fint?
Jeg var på date med Jackie...
Du har gjort et fantastisk førsteinntrykk.
I kveld blir du kanskje en Jackie-Ohhh...
Jeg er lei for det, men dine fem minutter er over.
Det har slått an. Loven er på gang! Den burde hett Barneys lov.
- Men du har... - La ham nyte det.
Vi er klare. Hun vil snakke med "ridderne av det svake sofabord".
Det er oss.
- Duell med sverd?! - Unnskyld, Lily.
Jeg må altså fortelle barna i barnehagen...
...som ikke får løpe med saksen at typen min stakk meg med et sverd!
Men det gikk ikke tvers igjennom.
Unnskyld, skal vi diskutere hvor hardt du stakk meg?
Du har rett, unnskyld. Vi sloss om leiligheten, og jeg vant.
- Du vant ikke. Jeg ga den til deg. - Hvis jeg hadde...
Jeg vil ikke ha leiligheten.
Det er en gutteleilighet. Den er full av tv-spill og lukter kis.
Når vi gifter oss, vil jeg begynne et nytt liv med deg, i et nytt hjem.
- Jeg vil savne det gamle. - Jeg også.
- Men vi gifter oss jo ikke på et år. - Framtidas Marshalls problem.
- Absloutt. - Blodtapet har gjort meg sullten.
- Vi stikker og spiser. - Jeg vet hvor.
Kinarestaurant... Det er helt utrolig.
Vi skåler. Livet er fullt av forandringer.
Den ene dagen har man leilighet, den neste er den full av melboller.
Men det viktigste forandrer seg aldri, så skål for det.
Skål for loven min! Jeg skåler for meg selv.
Og det var jeg som kjøpte glassene. På Ikea. - Det er mine glass!
- Jeg elsker låta. - Det er mixteipen du ga meg.
- Ja, sikkert... - Leilighetens melboller er rågode.
Jeg elsker deg, Lily. Valentinsdagen, 1998.
Tekst: Mons O. Bekke www.sdimediagroup.com