VUOSI 2030
Kerroit äidin tapaamisesta.
- Liian tarkasti. - Aivan.
Vuonna 2005, kun olin 27-vuotias, parhaat ystäväni menivät kihloihin.
Aloin ajatella, että minunkin pitäisi.
Sitten tapasin Robinin. Hän oli uskomaton.
Minun oli tavattava hänet, ja Barney-setänne tuli apuun.
Pelataanpa peliä nimeltä "Tunnetko Tedin?"
- Emme kyllä pelaa. - Hei. Tunnetko Tedin?
Pyysin häntä treffeille. Tämä kuulostaa hullulta-
- mutta rakastuin heti, ja siksi sanoin jotain tyhmää.
- Taidan olla rakastunut. - Mitä?
- Voi isä. - Mitä sitten tapahtui?
Ei mitään. Nolasin itseni täysin.
Kului viikko, ja päätin olla soittamatta hänelle.
Viikossa päätit rakastamisen sijaan olla soittamatta hänelle?
En ollut rakastunut. Rakastin hetken ajatusta naimisiinmenosta.
Sillä ei ollut mitään tekemistä Robinin kanssa.
- Robin. - Hei.
- Katsokaa, kehen törmäsin. - Mistä te tunnette toisenne?
Tästä.
Lily tunnisti minut uutisista ja... Jopas nyt!
He menivät juuri kihloihin.
Minun on palattava asemalle. Nähdään!
- Oli mukava nähdä, Ted. - Samoin.
- Hitto! - Mitä?
- Rakastan häntä. - Ei!
Tukihenkilönäsi en anna sinun lipsua. Se on ohi.
Minusta vain tuntuu, että hän on tuleva rouva Mosby.
Sinä vinkaisit? Hän siis sanoi jotain minusta. Anna tulla.
Hyvä on.
- Mitä mieltä olet Tedistä? - Ted on erilainen.
Tuohan on hyvä. Monet ovat samanlaisia, minä olen erilainen.
- Hän on vähän päällekäyvä. - Sehän on osa viehätysvoimaani.
- Se on osa hänen viehätysvoimaansa. - Todellakin.
Hän on herttainen. Hän vain etsii jotain vakavampaa, minä en.
Tällä hetkellä haluan korkeintaan jotain kasuaalia.
- Älä kerro kenellekään. - Huuleni ovat sinetöidyt.
Hän haluaa jotain kasuaalia.
Okei, olen kasuaali.
Olen kasuaaliuden sienipilvi. Tiedättekö miksi?
Tämä on peliä. Halusin kelata suoraan onnelliseen loppuun-
-mutta sinne pääsee vain pelaamalla.
- Eli pyydät häntä treffeille? - Joo. En!
En voi pyytää, koska jos pyydän, silloin pyydän häntä treffeille.
Miten teen sen pyytämättä?
Oletteko te polttaneet jotain?
Nyt keksin. En pyydä häntä treffeille.
Kutsun hänet bileisiimme ensi perjantaina.
- Onko meillä bileet perjantaina? - On, kasuaalisti.
Mikään ei ole kasuaalimpaa kuin sadan hengen juhlat yhden tytön saamiseksi.
Lily, se jalka on minun.
- Mikset sanonut heti? - Soita siis hänelle.
Se ei ole tarpeeksi kasuaalia. Minun täytyy törmätä häneen jossain.
Jos tietäisin hänen aikataulunsa, voisin järjestää sattuman.
Hyvä, Ted. Olet kasuaalein ahdistelija ikinä.
Kosinnan jälkeen Lily oli... erityisen hellyydenkipeä.
Kulta, ei.
En ole vielä aloittanutkaan tätä 25-sivuista esseetä perustuslaista.
Minä vain istun tässä.
Käytän sormustani.
Kaunista sormustani.
Se saa muiden juttujen käyttämisen tuntumaan vähän väärältä.
Paitani. En halua käyttää sitä enää.
Tai alusvaatteita.
Ai niin, eihän minulla ole alusvaatteita.
- Ei alkkareita? - Ei pienintäkään.
Kaverit...
Jotain rajaa. Siinä hän on.
Kiitos, Bill. Olen supermarketissa 75:nnen ja Columbuksen risteyksessä.
Nyt se alkaa.
...missä 4-vuotias poika on kiivennyt leluautomaattiin ja jäänyt jumiin.
Ja kaikki vain yhden violetin pehmokirahvin vuoksi.
- Metro News 1: stä, Robin Scherbatsky. - Se oli siinä.
Kiitos, Don.
Ted.
- Robin, mikä sattuma. - Mitä sinä täällä teet?
Ostamassa dippiä. Rakastan dippiä.
Tai en rakasta dippiä. Pidän siitä. Ystävänä.
Teetkö sinä uutista tai jotain?
Lapsi on jumissa leluautomaatissa. Ystävällistä sanoa sitä uutiseksi.
Vau, lapsi leluautomaatissa.
Piti saada se lelu, vai? Et voinut pelata peliä kuten muut.
- Olet hikinen. - Söpö lapsi.
Onpa hauska, että törmäsimme.
Pidämme bileet ensi perjantaina. Tule käymään, jos haluat.
Menen kotiin ensi viikonloppuna. Sääli, ettei se ole tänään.
On se. Tänä perjantaina. Sanoinko että ensi? Sori.
Olen hokenut ensi perjantaita koko viikon. Niin, tänään siis.
Mutta miten vaan.
- Haloo? - Keskeytinkö jotain?
Et. Kirjoitan vain esseetäni ja luen taustamateriaalia.
No, sinun ja Lilyn kannattaa ehkä pukeutua.
Bileet ovat kahden tunnin päästä. Moikka.
Mitä teet, kun Robin tulee?
Olen suunnitellut kaiken.
Hän astuu ovesta. Missä Ted on?
Ei odottamassa ovella, vaan piirustuspöytäni ääressä.
Esittelen jollekin misulle arkkitehdin välineitäni.
Robin astelee paikalle, ja sanon hänelle kasuaalisti näin:
"Hei, miten menee?"
Hän vastaa: "Hei, kiva paikka ja niin edelleen."
Johon minä sanon: "Ole kuin kotonasi."
Sitten kasuaalisti jatkan aiempaa keskusteluani.
Sitten, tunnin kuluttua...
"Ai olet vielä täällä?" Olen kuin en välittäisi.
Mutta se on mukava yllätys. Sitten kysyn: "Haluatko nähdä katon?"
- Katon! - Ja katto hoitaa loput.
- Mitä erikoista katossa on? - Kuu ja tähdet.
Kimmeltävä yötaivas.
- Siellä ei voi olla rakastumatta. - Vehtaamme joskus siellä.
- Hyvä suunnitelma, pikku ystävä. - Olemme samanpituisia.
Saanko ehdottaa pientä muutosta?
Se misu, jolle puhut, vie hänet katolle vehtaamaan...
- Ei se kuulu suunnitelmaan. - Pitäisi kuulua. Katso nyt häntä.
- Katso nyt, hän on kuuma. - Kiitos.
- Mutta hän ei ole Robin. - Nimenomaan.
Jokaisissa bileissä on tyttö, joka ei tiedä, kenen bileissä on.
Teillä ei ole yhteisiä tuttuja. Ette tapaa enää toiste.
Näetkö, mitä yritän sanoa?
- Enpä usko. - Tutkataan. Piip. Tutkataan.
- Olet ihan dorka. - Piip. Piip. Piip. Kohde havaittu.
Nyt pelataan peliä nimeltä "Tunnetko Tedin?"
- Ei sitä. - Hei. Tunnetko Tedin?
- En tunne. Hei. - Hei.
- Tunnetko Marshallia tai Lilyä? - En.
- Tunnetko ketään täältä? - Olen Carlosin työkaveri.
- Anteeksi. Tunteeko kukaan Carlosia? - Emme.
Hopeavadilla. Bon appétit.
- Enpä usko. - Sinun tappiosi.
Anteeksi, saanko näyttää sinulle katon? Se on taianomainen.
- Toki. - Olin varannut katon.
- Robin ei ole tulossa. - Hän tulee kyllä.
Tulee kyllä.
Hän ei tullut.
Ainakin bileet olivat hyvät.
Söin varmaan neljä purkkia dippiä.
Tiedät aina, mitä sanoa, ystävä.
- Robin soittaa. - Vastaa.
En heti. Täytyy vaikuttaa kasuaalilta.
- Haloo? - Anteeksi, etten päässyt juhliin.
- Kuka siellä? Meredith? - Robin.
Robin, hei. Niin, et tainnutkaan olla paikalla.
En, olin jumissa töissä. Lapsi saatiin pois leluautomaatista.
- Saiko hän pitää violetin kirahvin? - Hän sai pitää kaikki lelut.
Hän oli siellä kauan, ja pikkulapsilla on pienet rakot.
Olisivatpa bileenne tänään.
Ne ovatkin. Bileet ovat tänään.
Ne ovat kaksipäiväiset. Niin me toimimme.
Ilmaannu, jos haluat. Ne ovat ihan kasuaalit.
Nähdään.
- Se oli Robin. - Mutta minulla on se essee tekemättä!
Olen pahoillani. Ostan lisää dippiä.
Ted, odota!
Osta sipulin makuista!
Voitko uskoa? Esseeni on tekemättä.
Hyvä on, mutta nopeasti sitten. Eikä halailua.
Olen onnekkain tyttö ikinä.
Olit niin oikeassa katosta.
Katto on liekeissä, Ted!
Vein sen eilisen tytön kotiini-
- ohjasin ulos, pyöräytin ympäri ja laitoin kävelemään.
Hän ei koskaan löydä takaisin... Ja siinä hän on.
- Kutsuitko hänetkin? - En tunne koko ihmistä.
- Hän on Carlosin työkaveri. - En tunne ketään Carlosia.
- Hei, sinä. - Hei.
- Tulit takaisin. - Niin tein.
- Tulehan, kulta, tarvitsen juotavaa. - "Kulta"?
Hei, senkin kanit. Minä varaan katon.
Okei.
Nyt minun ja Carlosin työkaverin juttu on ohi.
- Olipa nopeaa. - Jep.
Mietin, mikä on nopein tapa päästä eroon uudesta tytöstä.
- Taidan olla rakastunut. - Mitä?
- Kiitti, kamu. - Mukava olla avuksi.
Mitä hittoa? Ei, oikeasti!
Sori, Ted.
Kiva. Mitä nyt teen, jos Robin tulee? Hän tulee kyllä.
Hän ei tullutkaan.
Okei. Pidimme kahdet juhlat, kaikilla oli hauskaa.
Kaikki olivat viileitä ja oli hyvä pössis.
Nyt pojan on aika ryhtyä töihin, eikä häntä saa häiritä. Toistakaa:
"En vehtaa Marshallin kanssa."
En vehtaa Marshallin kanssa.
Se on Robin.
- Haloo? - Hei, Ted.
Amanda? Eikun Denise. Kuulostit ihan Amandalta.
- Robin täällä. - Robin, hei.
Olisin kyllä halunnut tulla. Jumitin töissä. Melkein asun siellä.
Anteeksi, etten päässyt taaskaan.
Kikkelis kokkelis, eipä mitään.
Kuka oikein olen?
Kaksipäiväiset bileenne eivät varmaan jatku enää tänään?
Itse asiassa jatkuvat.
Eilen jengi vaati, että "ei kahta ilman kolmatta".
Okei, minä tulen käymään.
Hienoa, nähdään illalla.
Se oli Robin.
Järjestin siis kolmannet bileet Robinille sunnuntai-iltana.
Onpa tylsää.
Tylsää vai kasuaalia?
- Tylsää. - Tai kasuaalia.
Hei, lakimies. Kävisikö vartin tauko?
Anteeksi, mutta minun on tehtävä hommia. Pidän veren päässäni.
Onko kukaan nähnyt "Sopimus- ja vahingonkorvausoikeusasetuksia"?
Onko kukaan nähnyt tosi isoa kirjaa?
- Hei, Barney. - Niinpä tietysti.
Näytät hyvältä. Eikö ole outoa, että meidät molemmat kutsuttiin?
Kuka muka?
Kuka kutsui sinut?
Kukaan ei tunne sinua.
Ymmärrän, että sinuun sattuu. Ei sinun silti tarvitse olla töykeä.
Carlos oli oikeassa sinusta.
Kuka on Carlos?
Missä hitossa on minun...?
Okei.
"Sopimus- ja vahingonkorvausoikeusasetukset"-
-ei ole lasinalunen, Ted.
Vaarannan koko lakiurani, jotta voit järjestää kolmet bileet-
- sellaiselle tytölle, joka ei edes ilmesty paikalle.
Missä hän on, Ted? Missä Robin on?
Hei.
Hei, Robin.
Vau.
Eli järjestit nämä kaikki minulle?
En. Luulitko, että...? En, vaan...
Okei, kyllä. Sait minut kiinni.
Järjestin nämä bileet, jotta voisin esitellä sinut yhdelle tyypille.
Ajattelin, että koska meidän juttumme ei toiminut, ja pääsimme siitä yli...
- Oli miten oli. Robin, tässä on... - Carlos.
Hän puhuu vieläkin Carlosille.
- Voin vielä voittaa, tämä ei ole ohi. - Okei, kamu. Kohdataanpa totuus.
Robin on upea, mutta katso tosiasioita. Haluat naimisiin.
Miljoona naista etsii juuri sinua. Robin ei ole yksi heistä.
- Ei, vaan hän on "se oikea". - "Se oikea" kiipeää juuri katolle.
Mitä aiot tehdä?
En mitään. Tämä on peliä, minun on pelattava.
- Hei. - Hei.
- Carlos, lainaisitko häntä hetkeksi? - Ei ongelmaa, hombre.
Nähdään.
En järjestänyt näitä juhlia parittaakseni sinut Carlosille.
Enkä niitä aiempiakaan juhlia.
Järjestin nämä, koska halusin nähdä sinut.
No, tässä olen.
Meidän välillämme on jotain, vai olenko sekaisin?
Et ole sekaisin.
Enpä tiedä, Ted. Emme edes tunne toisiamme, ja katsot minua noin.
- Se tuntuu kuin sanoisit... - Sanoisin mitä?
"Rakastutaan, tehdään lapsia ja kuskataan heitä futistreeneihin."
En pakota lapsiani urheilemaan, elleivät he halua.
Se on ihana katse, mutta katsot väärää naista.
- Enpäs. - Kylläpäs. En halua naimisiin vielä.
Ehken koskaan. Kanssasi joko menisin vihille tai särkisin sydämesi.
Enkä voi tehdä kumpaakaan.
Kuten sinäkään et voi lakata tuntemasta noin.
Klik. Lakkasin tuntemasta. Pussaillaan.
Mitä?
Se oli virtakytkin, käänsin tunteet pois päältä.
Tarkoitan, että haluan rakastua ja mennä naimisiin, bla bla bla.
Mutta toisaalta...
...sinä ja minä...
...ja tämä katto.
Ei ole virtakytkintä.
Onpas.
- Ja virta on pois päältä. - Eipä ole.
- Kyllä on. - Ei ole.
Kyllä on.
Eipä ole.
Olet oikeassa, ei ole virtakytkintä.
Olisipa sellainen.
Minäkin toivon sitä.
Joten...
Mitä nyt tapahtuu?
Voisimme olla ystäviä.
Se ei koskaan kuulosta aidolta, mutta minusta me voisimme olla.
Enpä tiedä. Olen tehnyt itsestäni aika idiootin.
Jos näemme toisiamme, ajattelen aina, kuinka idiootti olen.
Et ole idiootti.
Anteeksi. Muutin tänne vasta ja olen aina töissä.
En vain ole tavannut hirveästi hyviä ihmisiä.
Mutta ymmärrän kyllä.
No tuota...
Ehkä parin kuukauden päästä voisimme käydä porukalla vaikka oluella.
Joo.
Kuulostaa hyvältä.
Nähdään, Ted.
Tai vaikka nyt.
Voisimme mennä porukalla oluelle nyt.
Pitäisin siitä.
Ystäväni tulevat rakastamaan sinua.
Pitämään sinusta. Tiedäthän, ystävänä.
Idiootti.
Uskomatonta. Tuo on selvä katastrofi, hehän ovat työkavereita.
- Oletko kateellinen? - Pliis.
Mitä Carlosilla on, mitä minulta puuttuu?
Treffit tänään?
- Pysäytä, kelaa ja soita uudestaan. - Treffit tänään?
- En taida pitää hänestä. - Eikö sinulla ole essee tehtävänä?
- Hei, puhut pojalle. - Tiedän.
Aion kumota tämän oluen, ja toisenkin-
- menen kotiin, kirjoitan 25 sivua, palautan sen ja saan kiitettävän.
Totta kuin kirkonrotta.
Hän sai ysi miinuksen. Silti, 25 sivua yhdessä yössä?
Poika oli taitava.
Anna minun edes ostaa sinulle olut. Ostan koko kierroksen.
Autan kantamaan.
Tiedätkö mitä, Ted? Olet aika saalis.
Teet jonkun tytön vielä onnelliseksi, ja minä autan etsimään sen tytön.
Onnea matkaan.
Ehkä New York on liian iso. Täällä on miljoonia ihmisiä.
Kuinka tästä sotkusta voisi löytää elämänsä rakkauden?
Mistä edes aloittaa?
Hei, oletko tavannut Tedin?
Suomennos: Jenni Rajala
[Finnish]