Detta har hänt:
Jag dödade honom inte, Michael.
Släpp vapnen!
Det är min plikt att spärra in er.
- Jag söker Lincoln Burrows. - Han dödade vicepresidentens bror.
- Jag ska få ut dig härifrån. - Det går inte.
- Har du sett ritningarna? - De är här.
Ta reda på vem som vill undanröja honom.
En advokat håller på och snokar.
Nästa gång blir det mer än bara prat.
Någon hittade Fibanacci.
- Var är Fibanacci? - Säger jag det, är jag dödens.
Herregud...
- Vad fan hände? - En olycka.
Ut.
- Ni skulle bara prata med honom. - Ja.
Det spårade ur.
Vi behöver hjälp här.
Rum 3. - 10 cc zylocain, Kathy.
Tack. Jag tar över nu.
Tack, jag tar över nu, sa jag.
Kom.
Då ska vi titta på dig.
Det kommer att bli bra.
Vad hände? Sluta nu, Michael. Tala om vad som hände.
Tvinga mig inte att ljuga, är du snäll.
- Gör en anmälan. - Vi vet vad som hände.
- Då kanske ni kan berätta? - Han trampade på en trädgårdssax.
Gick bladet igenom kängan? Varför hade han inte kängan på sig?
Vi har situationen under kontroll.
Kom.
- Jag dödar honom! - Då kommer vi inte ut.
Du kommer inte att överleva här.
Känner du till Top Flight Charters? De är i Mellanvästern.
Det ägs av ett skalbolag tillhörande Abruzzi.
Med hans hjälp väntar ett plan på oss.
Du känner ju honom inte ens!
Förberedelse är en sak. Sedan måste man våga hoppa.
- Abruzzi är en avgrund, Michael. - Det är någon annan som är nyckeln.
Jag visste inte vem det var förrän han kom hit.
Sucre? Du kan inte mena allvar.
- Han är en tjuv, Michael. Opålitlig. - Vi måste, för vi delar cell.
- Hur väl känner du honom? - Vi har känt varann en vecka.
Om han skvallrar är vi körda. Det vet du.
Utan honom kan jag inte gräva i cellen. Då blir det ingen flykt.
Lämna ett meddelande efter tonen.
Maricruz? Det är jag. Är du där?
Svara, om du är där. Jag har tänkt på dig-
- och din kropp. Vad jag har tänkt på din kropp!
- Hallå? - Mrs Delgado? Det är Fernando.
Ursäkta att jag stör, men är det fel på Maricruz mobil?
Hon kanske har stängt av den.
- Vet ni var hon är någonstans? - Ja, det vet jag. Hos Hector.
- Hector? - Rätt. De är nog på köpcentret.
Be henne knäppa på telefonen nästa gång.
Ni gillar inte mig, men jag älskar er dotter. Vi ska gifta oss.
Om ni verkligen älskar henne, så lämnar ni henne i fred.
- Vad menar ni? - Jag ska hälsa att ni ringde.
CELLPROV
- Jag vill göra lite skada. - Då har du kommit rätt.
Det ska ske långsamt och göra så ont som möjligt.
Han ska önska att han kan dö.
Jag förstår precis.
Kom och titta på den här, boss.
Tarmvred, kallar jag den. Piggarna här hakar i tarmarna.
Ryck till och stackarens tarmar hänger utanför magen.
Han ser dem, för hugget är inte dödande.
Åtminstone inte förrän infektionen sätter in.
- Du är en sjuk jävel, vet du det? - Tack.
- Vad har hänt? - Ingenting.
De andra fångarna kom åt dig, eller hur?
- Du kommer att dö här. - Vad hette kvinnan du pratade med?
- Leticia. - Leticia Barris?
Hur visste du det?
För ett år sen gjorde jag som du, sökte sanningen.
Det är bottenlöst, Veronica. När du når botten är Lincoln död.
Varför sa du inget?
När resning har nekats har han 60 dagar kvar att leva.
Jag kan se honom dö eller ta saken i egna händer.
Det behöver du inte göra.
Med Leticias hjälp kanske Lincoln kan få resning.
Vad har hon sagt?
Hon sa att nån annan mördade vice- presidentens bror. Sen försvann hon.
- Hon gömmer sig i Elysian Fields. - Det är farligt. Ta med nån.
- Vem? - Din fästman vore lämplig.
Det skulle nog aldrig falla Sebastian in.
- Det är skönt att se dig. - Detsamma.
Du är en duktig elev. Och så grips du för langning.
- Hade du långtråkigt? - Det ska inte hända igen.
Det är därför vi sitter här. Jag pratade med din mor.
- Det finns vissa... omständigheter. - Det har inget med honom att göra.
Han vägrar kalla honom sin far.
Du bär på mycket vrede. Den kan leda dig på avvägar.
Du ska anmäla dig hos mig varje fredag, en timme.
Du ska inte ha en anmärkning.
För att du verkligen ska förstå-
- anmäler jag dig till fängelsets ungdomsprogram.
Du ska träffa en mentor en gång i veckan.
- En mentor? - Din far.
- Säg att det inte är det jag tror. - Nej.
En mobiltelefon här inne?
Det är dödssynd nummer ett. Du kan få två år till.
Jag kan råka illa ut bara för att jag vet om det.
Du kan alltså ringa när du vill.
Jag gillar inte din blick. Du såg aldrig den där, uppfattat?
- Det är inga namn? - Varför ska någon se mig dö?
Jag har varit med många gånger. Vissa vill dö ensamma.
Andra vill göra grandiosa uttalanden.
Men de flesta vill ha sina närmaste där-
-när de lämnar jordelivet.
- Jag vill vara ensam. - Unge man...
...alla som har sagt det, har ångrat sig djupt i sista stund.
Jag...
...lämnar raden tom.
Du har mindre än fyra veckor kvar. Fundera på saken.
- Hej. Jag söker Leticia Barris. - Femman.
Hallå?
Rör inte en fena!
- Lugn, Leticia. - Är du en av dem?
Det klickar i luren och jag ser dem.
Jag förstår att du är rädd.
Sänk pistolen, är du snäll.
- Vart ska du åka? - Till Irland. Än sen?
- Du har inte lämnat vittnesmål. - Därför lever jag.
- Jag är inte en av dem, tro mig. - Inte? Varför snokar du här då?
- Varför bryr du dig om mig? - Det gör jag inte.
Men du kanske kan rädda Lincoln. Och sätta dit din pojkväns mördare.
Om du blivit mördad, hade väl Crab gjort något?
- Jag klarar inte av dem. - Det gör jag.
Följ med och berätta vad du vet.
Skriv under vittnesmålet och åk.
Jag kör dig till flygplatsen själv.
- Bellick? - Vad är det, Lincoln?
- Jag vill ha mer utomhustid. - Färgångorna gör dig snurrig.
Får man ha mobiltelefoner här inne?
- Vem? - Extra tid. Ett par cigaretter.
En halvtimme, en vecka. En cigarett.
Känner du en fånge som heter Sucre?
Jag förstår inte, John.
Otto Fibanacci pekar ut dig och du får livstid.
- Ändå vill du inte veta var han är. - Fel, Philly.
Du kanske har förlorat redan. Du kanske vill sitta inlåst här.
Vad vet jag?
Men vittnar Fibanacci nästa månad, blir du och jag grannar.
- Och det tillåter jag inte. - Du passar nog inte in här, Philly.
Flotta kostymer, slipsar och skjortor.
Du har rätt. Så kom till saken nu.
Har du lyckats få ur grabben var Fibanacci håller hus?
- Vad är det här? - En liten present till dig.
- Är den hans? - Ja. Han vägrar säga något.
Du kanske får ta till andra metoder, John.
Det finns värre saker än hot om fysiska skador.
Du brukade lita på att jag fixade saker och ting?
Det var på den tiden då du verkligen gjorde det, John.
- Pappa, pappa! - Har du hört?
Hört vad då?
- Vi ska bo hos farbror Philly. - Ja, vi ska ha så roligt.
Du kanske har rätt, John. Jag litar på dig.
Så då tar du hand om den där saken, eller hur?
Hur går umgänget med din flickvän?
Ganska bra, inte sant?
Bara gifta par får ha intimt umgänge.
Vi är förlovade. Och jag har inte ställt till med bråk.
- Ta inte ifrån mig umgänget. - Det gör jag inte.
- Tack. - Men i gengäld...
...måste du tala om var mobiltelefonen finns.
Mobiltelefon?
Spela inte dum. Du kan få behålla umgänget.
Men ljuger du, så är det borta för alltid.
Nå, var är mobiltelefonen?
Turner! Din förflyttning har gått igenom.
Han sa inget.
Jag vill ringa så mycket jag har lust till.
Det blir svårt.
Tvål? Miste jag umgänget för en tvålbit?
Jag kan ordna så att du får komma till henne.
Till Maricruz? Och hur ska det gå till?
Vi rymmer härifrån.
- Hur då? - Det börjar i vår cell.
Det är faktiskt påbörjat redan.
Jag vill inte rymma!
Om 16 månader är jag fri och ska gifta mig.
Du borde ha stryk! Jag miste umgänget för din tvålbit.
Jag ville se om du kunde bevara en hemlighet.
Om du gräver i cellen när jag är där-
-kommer jag att döda dig!
Det gick ju bra.
- Lincoln och din pojkvän? - Han var skyldig 90000 dollar.
Plötsligt dyker Crab upp med 90000.
- Vem betalade? - De betalade Lincolns skuld.
Vilka "de"?
Det är ingen fara, Leticia. Du är säker här.
Crab hade en kille med sig hem.
Crab körde som vanligt ut mig, så jag gick.
Killen hörde inte till Crabs vanliga umgänge.
Först när de gick begrep jag. Han hade den där minen.
Som om han ägde stället. Oåtkomlig, på statligt uppdrag.
Betalade staten Lincolns skuld? Vad begärde de i gengäld?
Vänta lite, så ska jag skriva ned det här.
- Vart ska du? Det här går fort. - Jag ska bara röka en cigarett.
Inga tecken på infektion. Du får antibiotika i tio dagar.
Det kommer att läkas.
Jag måste anmäla om jag misstänker att en fånge far illa.
Du trampade inte på en trädgårdssax.
Då förvärrar du saken. Det är inget jämfört med hur det kan bli.
- Jag har skaffat mig fiender. - Ja...
Är du rädd?
Karlar... Jag tror att du är rädd.
Det är inte konstigt på ett ställe som det här.
När jag var liten var jag rädd för monster i garderoben.
Min bror sa att det bara var rädsla och rädsla var inget verkligt.
Den fanns inte. Den var bara luft, inte ens det.
Det var bara att öppna dörren, så skulle monstret försvinna.
- Din bror låter förnuftig. - Det är han.
Men om man öppnar dörren till rädslan här inne-
-finns det hundra dörrar till.
Och monstren bakom dem är verkliga.
- Jag kan få dig förflyttad. - Till våldtäktsmän och golare.
- Då går du säker. - Tack.
Jag vill helst möta mina monster själv.
- Smakade cigaretten bra? - Jag röker inte.
Förlåt om jag skrämdes. Agent Kellerman, Secret Service.
Ni har en kopia av övervaknings- bandet i Lincoln Burrows-målet.
- Hur så? - Vi följer bara upp det.
Har uppgiftslämnarlagen ändrats utan att jag sett det?
När en dödsdömd fånges tid nalkas slutet...
Vad har säkerhetstjänsten för intresse?
Åklagaren bevisade utom allt tvivel att vi fick rätt man.
Det var det. Om ni stöter på något som belyser hans oskuld...
- ...hjälper jag gärna till. - Så bra. Tack för att ni kom hit.
- Har ni ett kort, agent Kellerman? - Naturligtvis. Ring gärna.
Tack.
Leticia...
Förlåt, Sebastian. Vi kan inte prata nu...
Jag är i receptionen. Alla är här.
Jag... Förlåt, men jag kan inte prata nu.
- Kapa hela foten, säger jag. - Han yppar ändå ingenting.
Smärta leder ingenvart här.
Beatles hade kanske rätt ändå: att allt som behövs är kärlek.
- Vad gör du? - Vad ser det ut som?
- Sluta. - Det räcker nu, Fish.
Jag ska flytta till en lugn cell med en normal cellkompis.
Jag är ledsen för din skull, men om du flyttar...
- Gör inte så här. - Hör på nu.
Jag har 16 månader kvar och en fästmö.
Om jag ertappas sitter jag fem år till här.
Kom nu, Sucre.
- Det går inte. - Vi kan alltid lösa det här.
Tyvärr, Fish.
Varför vägrar du att låta nära och kära vara med på slutet?
Varför? Jag har orsakat dem smärta nog.
Det kanske inte är det att de ska se dig dö.
Det kanske är det att de får leva?
Nej. Det är hur du vill lämna denna världen.
Vilken är den bild du vill ta med dig? En främlings ansikte?
- Är du arg på vår vän? - Jag behöver inte be dig om lov.
Jag bestämmer allt här.
Maytag är död för den jävelns skull.
- Och nu vill du döda honom. - Vareviga dag.
Då har du och jag något gemensamt.
Gör inte det här svårare än nödvändigt, Fish.
Det är dags att du och jag kommer överens.
Jag ville sprätta upp din mage så fort jag såg dig.
Men du är så söt när du är rädd.
Vi kanske ska avverka kärleken innan vi tar till hat. Vad sägs, sötnos?
Jag kanske ska göra slag i saken nu.
Han pratar för mycket. Du och jag behöver samtala.
Det var mitt sätt att säga, att jag vet att jag har skött det här fel.
Jag försöker gottgöra det. Glöm det som har varit.
- Du är en ombytlig man, John. - Jag föredrar djärv.
Håll er i rörelse.
- Säg vad du vill ha. - Ett flygplan, så får du Fibanacci.
- Varför ett flygplan? - Det vet du nog.
- Jag ska hjälpa dig. - Det vet jag.
- Ge mig dag och klockslag. - Senare.
- Jag ska ut innan Fibanacci vittnar. - Du kommer ut i tid.
- Han vittnar om en månad. - Du hinner.
Annars är du ett lik.
Ge mig exakt tidpunkt så kan jag börja ordna det.
Jag vet inte om jag kan lita på dig än. Du är ombytlig, John.
Ta av de här, Lewis. Kom igen, jag sitter ju i en bur.
Tio minuter. Snälla, det är min son.
- Då sitter vi här. - Ja.
- Hur har du haft det? - Du vet... Trassel.
Hur mår mamma?
- Bra. - Du...
Fängelseprästen vill att jag bestämmer vilka som...
Vad jag vill säga, är...
...att när man når slutet, så inser man vad som är viktigt.
Det betyder du och Mike.
Ni är den enda släkt jag har i denna världen.
Nu hänger jag nog inte med riktigt.
Till sist är det bara kärleken som betyder något.
Blodsband, familjen, du.
Ge mig din hand.
- Vad gör du? - Ge mig din hand.
Ge mig din hand!
Jag vill att du ska vara...
Jag vill att du är där dagen innan jag dör.
Så att jag kan se dig. Krama dig.
Jag...
...älskar dig. Det har jag alltid gjort.
Hela den här grejen...
- Jag vet inte om jag klarar det. - Inte jag heller.
Jag har inget val, men det har du.
Jag är verkligen ledsen.
Jag träffade en kvinna i dag och jag tror att hon råkade illa ut.
Jag ska göra det här lätt för dig.
Vill du gifta dig eller inte?
- Jag vet inte. - Toppen.
Vi kan väl skjuta upp det. Jag är inte där just nu.
Om du vill skjuta upp det, då vill jag inte göra det alls.
Jag är ledsen, Sebastian.
Jag hämtar mina saker i morgon.
Öppna på 40!
Scofield, du får en ny cellkamrat.
Jag hittade honom på psyket. Du har ju plats, så...
Har du något emot det? Om du har det-
- så kan du lägga en lapp i förslagslådan här.
Kom hit, Haywire.
Stäng på 40!
Jo, Scofield. Undvik ögonkontakt med honom.
Vi har ett problem, Lincoln. Jag fick en ny cellkompis.
- Det är ett problem. - Vi måste ta med honom.
- Jag jobbar när han sover. - Tre meter, Scofield!
- Ligger vi efter? - Tre dagar.
- Vi hade ju ingen marginal, sa du. - Det stämmer.
- Det är fint. - En kompis har en stuga här.
Vi brukar jaga så här års.
Stoppa in henne igen.
- Stå upp. - Gå i väg med henne.
Ingen skulle ändå tro henne om hon sa något.
Ungefär hundra meter bör räcka.
Sätt i gång. Gå!
Förlåt mig. Jag menar det.
Fan!
Snälla!
Snälla.
Snälla...
Plocka upp tomhylsorna.
Vad lider du av?
En neuropatologisk skada som påverkar retikulärsystemet.
Jag kan inte sova.
Över huvud taget.
Översättning: Ansis Grinbergs www.sdimedia.com