"Tidligere på Prison Break" -Vi drar nå folkens.
Lykke til.
-Jeg håper du finner jenta. -Hva er det som foregår?
Hector sier at du må kanskje sone hele straffen din.
-Hva gjør du her? Hvor er Maricruz? -Hun er med meg.
Hva er det jeg hører med at du snart kommer hjem? Du prøver ikke å få din datters håp opp vel?
Sitter du? Mannen din kommer hjem denne uken.
-Vi kan komme oss frem til fots -Men, alt er i den bilen.
Jeg har vært ren i 18 måneder nå.
Jeg vil hjelpe mennesker som har samme problem som jeg har hatt.
Du hadde rett. Jeg skulle aldri involvert deg i dette.
Jeg vil bare vite hva Michael Scofield fikk av deg i utbytte mot statsborgerskapet.
Jeg har gjort dette i 15 år nå, Caroline.
Det har alltid handlet om deg, din familie og viktigst av alt, dette landet.
-Jeg må vite hvem jeg arbeider for. -Du arbeider for meg.
Kjente du til noen avtaler Bellick hadde med fangene om fengselsverkstedene?
Han solgte retten til John Abruzzi.
Officer Brad Bellick... får sparken umiddelbart.
-De sa nettopp hva belønningene er. -Hvilke belønninger.
100.000 dollar stykke.
Penger... rett utenfor Tooele, Utah.
Overvåk alle sykehus i nærheten. En av dem blør i hvert fall voldsomt.
-Vi må fortsette. -Jeg kan ikke.
All den jobben med å rømme fra fengselet, for å ende opp død på bunnen av en grøft.
Ganske sørgelig egentlig.
Hvilke av dem var det?
12 TIMER TIDLIGERE
Vi har overvåking på alle sykehus nå.
-Selv småklinikker? -Overalt der det finnes hjelp å få.
Om brødrene søker legehjelp, er de snart tilbake til Fox River.
Noe nytt om de seks andre?
Ingenting enda. Kanskje de holder seg sjult.
-Var er det vanskeligste for en fange å gjøre? -Ingenting?
-Tre ting er sikkert, Fru...? -Lang.
Døden, skatter og det faktumet at en flyktning vil gjøre en feil innen de første 72 timene.
Behøver han transport, stjeler han en bil. Penger... da raner han en butikk.
Trenger han hjelp stoler han på noen han ikke burde.
Og når han gjør det, etterlater han smulene som vil lede oss rett til ham.
-Jeg trenger din hjelp. -Hva gjør du her, Michael?
-Cayennepepperr. -Hva?
-Har du noe på kjøkkenet? -Ja, kanskje.
Jeg trenger desinfeksjonsmiddel, håndduker og noe smertestillende. Det du har.
-Og litt sprit. -Vær så snill!
Forsiktig. Forsiktig!
-Det går bra, vi må fortsette. -Vi fortsetter ikke-
-så lenge du blør. For da kommer vi oss ikke ut av Illinois.
Dette kommer til å gjøre vondt.
Dette stenger kapillerene.
Michael, du skulle aldri komt hit. Politiet har vært her og stillt spørsmål.
-Vi hadde ikke noe valg. -Du vet jeg er takknemlig for statsborgerskapet-
-Men jeg vil ikke bli innblandet. -Dette var ikke en del av avtalen, jeg vet!
Beklager.
-Vi hadde ikke noe annet sted å gå. -Jeg ble bekymret når jeg så deg på nyhetene.
Jeg håpet bare dere hadde krysset grensen.
Jeg også.
Fortsett og gi ham disse, og se om du kan finne noen rene klær til ham.
Jeg må tilbake og hente bilen vår.
-Glem bilen. Vi kan skaffe en annen. -Men det er den bilen jeg trenger.
Hvorfor det?
For i den bilen...
...finnes alt vi trenger for å kunne forsvinne.
-Hva har du? -Her, sjef...
En av spanerene hadde den her.
Fyren som bar den hadde noen saker som ikke tilhørte ham.
Vår første feil...
Prison Break Sesong 2, Episode 3 "Scan"
Oversatt av iNverT
Har du noe av det orientalske dritet?
-Unnskyld? -Teriyaki-smak?
Nei.
Du har kanskje noe på lageret?
-Ta en flaske "Early Time" også.
Du skal skrive på lønnssjekken din i dag. Hold øye med butikken, jeg er straks tilbake.
Hvordan går det?
Du behøvde vel ikke få meg sparket?
Du bet meg, Brad. Akkurat som en liten jente.
-Det var din egen feil. -Antakeligvis.
Det er dumt at vi lar det gå utover hverandre etter alt som har skjedd.
De du skal skylde på år rømningene som vises i avisene hver dag.
De tok jobben min, min pensjon. Min verdighet.
Når de gikk over den muren tok de med seg alt jeg har arbeidet for i hele mitt liv.
Så du hvilken belønninger de får?
De er verdt mer dau enn vi er levende.
-Ikke så lenge. -Hva mener du?
Jeg mener at hvis noen skal få de pengene, så kan det like gjerne bli meg.
En slik jobb kunne kanskje fungere bedre med litt hjelp.
Tror du virkelig at jeg skal dele belønningen med deg?
Jeg sier bare at, om du springer på brødrene så er det to mot en.
Finner du kanskje deg selv ønskende for en god medhjelper.
Bare få det gjort, Mike.
-Hvordan går det? -Kan jeg hjelpe deg?
Ja jeg håper det, Chuck.
Du har kanskje tauet bilen min.
Hvordan så den ut?
Bilen du stjal ryggsekken fra. Hvordan så den ut?
Vet ikke. Den var kanskje grå.
-Det er en grå Accord. -Registreringsnummer?
Det er alt jeg vet. Jeg var ikke ute etter bilen.
-Jeg trodde det var klær i sekken. -Husker du hvor bilen stod parkert?
-Hvor parkerte du den? -Hjørnet ved Hancock og 15:e.
Vet ikke. Kanske ved 15:e. Men den er ikke der nå lengre.
-Hva mener du? -Jeg fikk ikke tatt noe mer.
-En taubil kom. -Jeg skjekker det opp.
Det blir 60 for tauingen og 24 for forvaringen.
Jeg kommer straks tilbake med bilen din Det tar bare noen minutter.
-Hallo? -Det er Sucre.
-Fernando Sucre? -Finnes det noen andre?
Det håper jeg ikke, men den Sucre jeg kjenner ville aldri ringt meg-
-og innvolvert meg i hans rømming!
Beklager, men jeg trenger din hjelp for å få tak i Maricruz.
Jag kan ikke ringe henne selv, for da vil det kry av politi.
Du må glemme den jenta.
Om jeg kunne glemme henne hadde jeg fortsatt sittet på celle 40 på Fox River.
Jeg håper du holder deg i noe hardt, for jeg skal til å fortelle deg det.
Hun skal gifte seg med Hector... på lørdag.
-Hvilken dag er det i dag? -Torsdag. Beklager.
Du må få henne hjem til deg... i kveld.
Jeg har bare en sjanse til å få henne til å endre mening.
Bare finn en måte å få henne dit.
Vent, Sucre!
-Om den knuste ruten.. -Vi har bevis på at det ikke var oss..
Jeg bryr meg ikke om ruten, Chuck.
Det lå en ryggsekk i baksetet.
Ikke når vi hentet den. Jeg har noe papirarbeid til deg.
Du ser kjent ut.
Kan en av dere bestille en taxi til meg?
Jeg tror ikke det...
Doktor Tancredi, jeg vil bare ønske deg lykke til.
Er hun ferdig? Du har rett til å holde munn.
Plasser armene dine bak på ryggen.
Har du noen spørsmål så skal jeg svare...
Miss Tancredi, for din fars skyld skal jeg be deg en gang til.
Min far?
Han foretrekker nok at dette går bra.
Du har rett til å snakke med en advokat før du snakker med politiet.
Alt du sier kan brukes mot deg i domstolen.
Du får ha en advokat under forhør.
De tar henne inn nå, Caroline.
Ja visst, jeg skal holde et øye med henne.
Du trenger bare skrive under her...
...så kan du komme deg avgårde. Unnskyld meg.
-Brewster tauing. -Agent Mahone på FBI, hvem er dette?
-Chuck. -Chuck, jeg vil at du skal høre nøye etter.
Noen kommer kanskje for å hente en grå Accord med knust bakrute.
Har noen vært der og sett etter en bil som stemmer den beskrivningen?
-Ja, sjef. -Når da?
Chuck... når var han der?
Nå...
Brewsters tauing.. Scofield er der. Forsøk å opprettholde ham.
La ham ikke gå. Ok?
Min sjef... jeg må bare få klarering før jeg kan utlevere bilen.
Chuck? Er du der?
Kom igjen, Chuck, er du fortsatt med meg?
Ja... den bilen er kanskje ikke her når dere kommer.
-Dere må sende noen nå. -La ham ikke gå!
Han tok nøklene.
-Hvor faen er de enhetene?! -De er på vei, sjef.
Vi har en skygge på Franklin. Han har blitt sett nedi sentrum.
Sak nummer to.
Jeg vet elskling. La meg bare forklare.
Var du i det hele tatt i militæret?
Jeg gjorde min plikt men landet mitt sviket meg.
Jeg ønsker at jeg kunne forklare alt til deg nå.
Jeg beklager, og jeg elsker deg. Jeg skal forklare alt når tiden er inne.
Gi meg en god grunn hvorfor jeg ikke skal overgi deg nå.
Jeg skal gi deg tre...
Jeg.. du og vår vakre lille jente. Hør etter, elskling...
Jeg har en plan...
.. som skal gi oss penger. Du og jeg og vår jente.
Ingen kan finne oss eller plage oss mer.
Du må stole på meg. La meg forklare alt til deg.
Ok?
Ok.
Har noen prøvd å kontakte deg?
Og spørt om meg?
Nei.
Ok, det er bra.
På "Rainbow Room"...
En resturang i New York.
Husker du...
...det vakre stedet hvor vi tok det bildet?
Det ved vinduet?
Jeg kommer til å vente på det stedet, en uke fra nå.
Og det er alt jeg vil i hele denne verden-
-er at mine to jenter venter der på meg. Forstår du meg?
Jeg må gå.
Elskling, jeg må bare vite... Kommer du til å være der?
Jeg vet ikke.
-Men du kjenner jo meg. -Gjør jeg?
Ha det, Miles.
Jeg ser til at vår mann på Manhatan deler ut fotografier til alle personale.
Gå å snakk med kona hans.
Spør hvorfor hun aldri besøkte mannen sin i fengselet. Lat som vi ikke vet.
Deres forhold er skrøpelig, presser vi henne, knekker hun og forteller oss alt.
-Ja, sjef. Jeg verdsetter oppdraget... -Ikke la meg angre på det.
Jeg trenger ledetråder, svar og framgang. Leverer du ikke, blir du ikke her.
-Forstått? -Ja, sjef.
-Mr Wheelan? -Et øyeblikk.
Skanna Scofields registreringsnummer vil jeg ha ut til alle patruljer.
-Nå! -Jeg ringer deg opp igjen.
Hva skjer?
Jeg var tydeligvis ikke den eneste på leting etter denne bilen.
Supert.. La oss komme oss vekk herfra.
Jeg beklager at jeg måtte blande deg inn i dette.
Jeg mener, mer enn jeg allerede har gjort.
Lykke til.
Du og.
Så..
Vi ses.
Jeg håper det.
-Går det bra? -Ja.
Vi vender vestover, mot pengene. Mot Tooele.
Vi har bare et til stopp.
For hva?
Stoler du på meg?
Selvsagt stoler jeg på deg, men om noen får vite om dette, så...
La meg gjøre dette.
Humpty-Dumpty klatret over muren. Humpty-Dumpty falt hardt på marken.
Jeg har allerede sagt at jeg ikke vet noe.
Jesus med pedikyr og flotte tøffler. Hvorfor skulle du gjøre det?
Du har regler å følge. En jobb å beskytte.
Jeg og den andre siden..
Kom igjen. Jeg sverger. De fortalte meg ingenting.
Så du sier at, under alle møtene deres på gården-
-fortalte de aldri hva de skulle gjøre når de kom over muren?
Korrekt.
Jeg jobber kanskje ikke her lengre-
-men jeg har fortsatt innflytelse på mennesker som gjør det.
Mennesker som gjør det jeg ber dem om...
...mot hvem enn jeg ber dem.
Og la oss si at det kanskje finnes en syk jævel her-
-som skulle gjerne likt å ha en cellekamerat med litt kvinnlig attribut.
Du skal fortelle meg alt du vet om hvor de ettersøkte er på vei...
...ellers kaster jeg den feite ræven din til ulvene.
Noen rapporterte å ha sett en som liknet på Fernando Sucre stjele en bil.
-Her i Defiance. -Ohio.
Noen blir tatt i dag.
Jeg vet, mamma. Jeg vet.
-Sarah, jeg har betalt kausjonen din. -Det tok litt tid.
-Jeg er guvenøren, jeg... -Dra til helvete.
Om du fortsetter slik, er dette kanskje det eneste stedet jeg får sett deg.
-Vil du engang høre min side av saken? -Ikke spesielt.
Spesielt ikke når jeg ikke vet hvilken side du står på.
Noen må få skylden for det som skjedde på Fox River.
For oss begges beste om det ikke ble deg.
For å forsikre oss om det, må du gjøre følgende. For det første...
...gå på daglig oppfølgningsmøte. For det andre...
...gjøre det før du blir frikjent. Og for det tredje...
...fortelle DOC alt du vet om hvordan det fengselet ble kjørt.
Og om hvordan Warden fikk Scofield til å hjelpe ham med private tjenester.
Som gav ham muligheten til å komme seg inn på lukkede områder for å få tak i en nøkkel.
-Det kan jeg ikke gjøre -Jo, det kan du. Og du skal gjøre det.
Jeg gjorde det, pappa.
Det var jeg som lot døren stå åpen. Ingen andre enn jeg.
-Det er ikke sant. -Jo, det er det.
Gjør bare som jeg sier. Ellers kan det få konsekvenser.
De kan skade oss begge. Forstår du hva jeg sier?
-Ja, sjef. -Bra.
Om en uke vil jeg bli den nye visepresidenten i U.S.A. Det vil bli en seremoni. Du vil bli invitert.
Du vil ikke komme.
Adjø, Sarah.
La oss ta på noe musikk. Glemte meg, ingen radio.
Det er så stille her ute. I fengselet var det alltid liv.
Fanger som skrek. Vakter tok runder.
Du har rett, vi burde returnere.
Tatoveringene var vel ikke bare for rømmingens del, eller?
Rømmingen var bare begynnelsen. Det er no det blir interessant.
Som å sitte i den elektriske stol ikke var interessant nok?!
Vi hadde overtaket der inne. Ingen visste hva vi planla.
Det er noe med denne fyren. Han i heisen?
Det var akkurat som om han visste hva vi gjorde og tenkte.
Om det er sant er det bare snakk om tid før han finner ut om pengene i Utah...
...og at vi planlegger å gå til Mexico.
-Er du klar? -Ring.
Det er meg. Jeg har Linc. Vi er på vei.
Om du ikke rekker det ring 917-454.
Husker du den Voice Mailen Scofield forhåndsbetalte når han gikk i fengsel?
Scofield.
Noe om et møte. Som om han ventet på at noen skulle skjekke meldingen og ringe ham opp igjen.
-Dette er et mobiltelefonnummer, så lenge den er på. -Kan vi spore den.
Gjør ikke noe dumt nå. Gjør ikke noe dumt.
-Er det noe problem konstabel? -Vet du hvorfor jeg stoppet deg?
-Kjørte jeg for fort? -Førerkort og registreringsbevis, takk.
-Jeg har mistet lommeboken -Registreringsbeviset får vel duge da.
Er dette din bil, fru Miller?
Det er min kone, jeg er herr Miller.
Registreringsmerket er gammelt. Jeg er straks tilbake.
-Fikk du noe ut av ham? -Som en feit, svett, burger.
-Hei, gullungen min. -Pappa!
Så stor du har blitt.
Hvordan har du det? Går det bra?
-På en måte, antar jeg. -Bra, det låter bra.
Så bra det er å se deg jenta mi.
-Forstår du hva pappa går igjennom nå? -Lite, men ungene på skolen snakker.
-Hva sier de da? -At du er på TV og at du er ond.
Hva syntes du da?
Om jeg var et sted og ikke fikk tillatelse til å treffe deg...
...ville ikke jeg heller gjort som de sa.
Vi kommer til å være sammen snart, det lover jeg.
Kan du gi mamma en beskjed?
Jeg vil at du skal si til henne at hvis hun forstod det jeg sa...
...og om hun er villig til å stole på pappa...
...at hun må på ta på lampen på verandan klokken sju, OK?
Kan du huske det? Flink jente.
Gå bort fra grinden, Didi.
-Pappa må gå nå, OK? -Jeg er glad i deg pappa.
Nå er det ikke lenge igjen.
De har gått av motorveien, svingt norrut på vei 38.
En konstabel tror han har stoppet Fernando Sucre i Pennsylvania.
Gjør det klart at vi vil ha han levende.
Han kan fortelle hvor vennene er.
Han ser helt lik ut. Jeg tar hånd om det.
Herr Miller, vær snill og plasser armene dine utenfor bilen.
Herr Miller, vis meg dine hender.
-Er du klar? -Ja.
Nå!
Dette er den riktige.
-Ser du ham? -Nei, kanskje han ikke fikk beskjeden din.
De har stanset, noen mil herfra. Det er ingenting der.
-Hva venter de på? -Eller hvem?
Kjør RØDT! Nå, Kjør RØDT!
Bara en ting til.
-Stoler du på meg? -Selvsagt.
-Hvordan får man hundene til å miste sporet. -Kvitte seg med bytte.
Når jeg starter søkingen har vi 30 sek innen radioen når 103,7.
-Så sprenger den? -Jepp. Klar?
Nå stikker vi.
Vent, musikken endrer seg ikke.
Noe er gale. Jeg vet ikke hva som har skjedd.
Bilen må eksplodere.
-Han er her. -Ja, han er her.
Søkingen må ha stoppet. Vi får sette den i gang manuelt.
-Den kan eksplodere når som helst. -Polisen er her om ca. 2 min.
Om det ikke ser ut som om vi er dau, kommer vi til å bli det.
-Stein - saks - papir? -Det er min tur.
På tide å be, kanskje.
Hvor mange stasjoner mellom 102,1 og 103,7?
Her ute? Bare en.
Hvor er Maricruz? Ikkeno men, Petey.
Jeg har ikke sovd på 72 timer. Jeg har sett en manns hånd blitt kuttet av.
Beskutt, gravd opp en grav, stjelt en bil og hoppet på et jævla tog.
-Bare fortell meg hvor hun er. -Ro deg ned, Fernando.
Jeg forsøkte å fortelle deg, men du la på.
Bryllupet er i Vegas.
-Staten? -Ja, de gikk for noen timer siden.
-Ta ikke sykkelen. -Den kommer tilbake like hel.
-Jeg har ikke noe valg. -Det har du.
Dette er en 52 års modell. Om du så mye som riper den...
Jeg lover, jeg kommer til å beskytte den.
Hun er mitt livs kjærlighet. Jeg må gjøre noe.
-Du ser ut som satan. -Kanskje det, men jeg skal til Vegas.
Hei, jeg heter Sarah og jeg...
Dette året har jeg arbeidet med flere enn noen par mennesker som hadde en fortid av avhengighet.
Jeg kunne si til dem at jeg forstod hva de gikk gjennom, ettersom jeg selv var det.
Det som nå går opp for meg er...
...at jeg forstod dem ettersom jeg var en av dem.
Jag har ikke alltid vært avhengig.
-Jeg heter Sarah og jeg er narkoman. -Hei, Sarah.
-Jeg heter Lance og er narkoman. -Hei, Lance.
Mye av det Sarah sa er det samme som det jeg har gått igjennom.
Alle den jobben med å rømme ut av fengselet, for så ende opp på bunnen av en grøft.
Ganske trist egentlig. Hvilke av dem var det?
Shales. Scofield, det kan være Scofield.
Håper at vi finner broren hans der inne også.
Shales var en fyr Mahone jagde tidligere.
Vi burde ha en veldig klar bane til Utah nå.
Forhåpentligvis fokuserer de på de andre karene.
Helt til labresultatene er klare.
-Da er vi allerede i Mexico -Om transporten kommer.
Kom igjen da, elskling!
I regnbuerommet, husker du?
Den vakre plassen hvor vi tok det bildet...
...ved vinduet.
Jeg kommer til å vente der, på den plassen en uke fra nå.
-Sover hun nå? -Ja, som et barn.
Du sa du hadde noe informasjon du ville fortelle meg om mannen din.
Virker som jeg skylder deg enda en.
Når vi kommer til Mexico sender jeg deg 10.000 som jeg lovet.
Pluss 3.000 til for bilen.
-Kommer du att treffe henne, doktoren? -Sarah?
-Jeg vet ikke. -Vi burde komme oss avgårde.
-Jeg kan ta en buss derfra. -Takk igjen.
Forstod at den lille horen ville føre oss rett til ham.