Vær sød.
Det er kommet!
- Hvad foregår der? - Optagelsesbeskeden.
- Jeg kan tage til Tübingen den 4. - Vi får se hvordan det går.
- Hvorfor det? - Du ved hvordan det er, Michaela.
Jeg har allerede mistet et skoleår og nu skal jeg studere.
Du må tage det roligt. Du kan måske prøve det først.
- Hvad? - Vær nu lidt fornuftig.
Vi har talt om det hundrede gange. Hvordan skal det gå med det du har?
Jeg tager ikke pillerne for sjov. Det er gået godt i et halvt år.
- Hvad har lægen sagt? - Nu er det nok, Marianne.
Hvad har han sagt?
- At det kan ske igen. - Lige netop.
Og så sidder du der i Tübingen.
- Skal vi sige nej til studieværelset? - Hvilket studieværelse?
Jeg tænkte at hun måtte have et sted at bo hvis hun skal studere.
- Har du lejet et værelse til hende? - Jeg er faktisk 21 år!
- Goddag. - Goddag, hyggeligt at møde Dem.
Værelset ligger en trappe ned. Vær så god.
Vær så god. Dit nye hjem.
- Stort og fint. - Ja.
- Og roligt. - Der bor over hundrede studiner her.
Alle er ude på en så smuk aften.
Hils alle fra mig.
Nu var jeg ved at glemme en ting.
Åh, far!
Det er ikke meget, men en studerende har brug for en skrivemaskine.
- Pas på dig selv. - Tak for alt, far.
Godmorgen. Vil De blive stående et øjeblik?
Socialpædagogik handler om at formidle værdier.
De må komme fra jer selv ellers kan I ikke formidle dem.
Tror De at forbilleder har en pædagogisk betydning?
- Mig? - Ja, Dem.
- Det ved jeg ikke. - Hvad tror De?
På Gud.
I griner... - Hvad tror I på om jeg må spørge?
Dér ser I. Det er det der er problemet.
Hanna? Vi gik i gymnasiet sammen. Michaela.
- Hvad laver du her? - Sig det. Pædagogik er lette point.
- Det er mit hovedfag. Hvor bor du? - På et studenterhjem i sydbyen.
- Jeg med. - Godt for dig.
- Elsk din næste, eller? - Pædagogik er jo så lette point.
Hvor blev du af? Vi gik i parallel- klasse, men pludselig forsvandt du.
- Jeg tog et sabbatår. - Hvorfor det?
- Hej. - Hej.
- Jeg har ingen badedragt. - Heller ikke jeg.
Hop i, det er ikke koldt! Tror du at jeg lyver?
Kom nu!
Nu skal du døbes!
- Amen. - Amen.
Vis mig det en gang til.
- Sådan en vil jeg også have. - Spis nu!
Den første uge var god. Vi havde test. Jeg tror at det gik godt.
- Jeg mødte Hanna lmhof. - Så hun studerer også?
- Med den far... - Det har intet med Hanna at gøre.
Ikke underligt at du var sent på den. Det var ikke derfor du kom derhen.
- Jeg ville derhen. - Kan man få lov at spise i fred?
Tydeligvis ikke.
Du ungmø forkyndt af profeter
Maria vi kalder på dig
Du som er Visdommens trone
Maria vi kalder på dig
Guds moder Vi kalder på dig
Træerne ser så anderledes ud - så grønne. Høje, med grene...
Godt at du kunne følge med på valfarten.
Er du nogensinde gået glip af en?
Nu kan du bede.
- Nogen har vist stjålet noget der. - Ja.
Alting ser så gammelt ud her.
- Luigan... Luigina. - Giuseppe.
Små engle og roser.
Hun ser så trist ud.
Hvad bad du hellige Katarina om?
- Det taler man kun med hende om. - Tror du at hun svarer?
Du må lytte nøje efter. Hun giver dig et tegn.
Så kender du hende. Mærkede du det ikke?
Tak.
Her. Jeg bad en forbøn om at Gud skulle passe på dig.
Det er rigtig fint. Jeg vil ikke skuffe jer.
Vi taler ikke mere om den sag. Stop nu.
Jeg fik en rosenkrans.
Michaela? Michaela? Hvorfor ligger du her?
Far... Det ved jeg ikke. Det var...
- Hvad siger du? - Jeg hørte stemmer, og så...
Sæt dig.
Du skal være glad for at det var mig der vågnede og ikke din mor.
- Vi går op inden de andre vågner. - Undskyld.
- Nu klipper jeg. - Er du sikker?
Det kan i al fald ikke blive værre.
Eller?
Hej. En, tak.
Mor jer.
Hej!
ØI, juice, cola?
- ØI? - Tak.
Jeg vil hellere have en juice.
- Skål. - Skål.
- Hvor længe har du været i Tübingen? - Det er mit førte semester.
- Hvad studerer du? - Jeg vil være lærer.
- Og dig? - Kemi.
- Er det sjovt? - Både og.
Jeg skal overtage fars virksomhed der fremstiller levnedsmiddelstoffer.
Jeg må derned og sælge smørebrød.
Skal jeg skære?
Undskyld.
Nu vil jeg gerne danse.
Op med dig! Vi er forsinkede. Gud trøste dig hvis du er væk.
Din snyder...
Michaela? Michaela? Pis, vågn op!
Michaela... Hallo?
Kom ud derfra.
- Her. - Tak.
Hvorfortav du om det? Epilepsi... Det var derfor du holdt pause.
- Jeg er så træt af det. - Har du ingen læge her?
Ved du hvor mange læger jeg har været hos?
De har aldrig nogen anelse. Afslutningsdiagnose...
De prøver noget og ser om det virker.
Jeg får hele tiden nye tabletter, og så nye mod bivirkningerne.
Du må acceptere at du er syg. Det kan jo være livsfarligt!
- Jeg skammer mig over det. - Du kunne have sagt det til mig.
Lov at du ikke fortæller til mine forældre at jeg brød sammen.
I så fald må du love mig at gå til lægen.
Michaela? Midt i ugen... Det var en overraskelse.
Har De tid til at tale lidt?
Pebermynte?
- Har du mistet mælet? - De tror bare at jeg er tosset.
Hvis du vil have at jeg skal forstå, så må du sige hvad det er.
I San Carlo...
Jeg vågnede om natten og kunne ikke mere gribe om rosenkransen.
Jeg forsøgte, men noget hindrede mig. Som om jeg ikke var mig selv.
Det skete igen i nat.
Jeg så forvredne ansigter og hørte stemmer som skreg at jeg var uren.
De aner ikke hvad jeg må udholde.
De kommer pludselig. De er overalt.
Jeg lukker øjnene og forsøger at gemme mig, men ingenting hjælper.
Skriger de at du er uren og at du ikke må røre rosenkransen?
- Gør ikke nar af mig. - Har du det med dig?
- Det er en souvenir fra en butik. - Hvorfortror De ikke på mig?
Du hører vel hvad du selv siger? Forvredne ansigter, stemmer...
Hvad taler du egentlig om? Djævlen?
Vi tror givetvis på ham og Gud, men de er kun symboler-
- som vi skal orientere os om. Tag det ikke bogstaveligt.
- Men fader Landauer... - Det er kun møg! Ren indbildning!
Det er noget du burde fortælle til psykologen.
De er vred fordi De bliver skræmt. De ved at jeg ikke bare opdigter.
Du er begyndt at studere for nylig. Endelig har du forladt reden.
Hvad har det gjort ved dig? Gå din vej!
Hvilken vej? Hvor fører den hen når man ser det jeg ser?
Jeg troede at De kunne hjælpe mig.
- Der sker så meget netop nu. - Har du brug for mere tid?
Jeg syntes også at det føltes underligt at flytte hjemmefra.
Jeg forstår.
Stefan...
- Lov at du altid er hos mig. - Selvfølgelig.
Kys mig.
- Vil du have det skriftligt? - Stop!
Flirt og smut så... Det kan man bare gøre med en som Stefan.
- Skulle vi ikke studere? - Dagen er alligevel allerede forbi.
Jeg er ikke ude efter en guldstjerne. Jeg kan gå semestret om.
- Hvordan ved du det? - Selvfølgelig kan jeg gøre det.
Her... Du må ikke læse den, men den kan måske få dig til at forstå.
Det er den hellige Katarina fra Biasca. Hun blev 33 år.
- Og? - Hun nåede at udrette meget godt.
Det spiller ingen rolle at hun var nonne.
Hun var syg, kom fra fattige kår og afværgede en krig.
Der står at Gud dikterede.
Hun stod dæmonerne imod og fandt befrielse i døden.
- Og så videre, og så videre... - Du vil vist ikke forstå.
Jeg har mistet et helt år. Tiden du har er en gave.
Her er dine kommende tider.
Næste tirsdag tager vi røntgenbilleder.
Fryser du?
Luk nu øjnene.
- Michaela! Vi slog et smut forbi. - Hvilket sammentræf.
Jeg har tænkt på det du fortalte.
Jeg har talt med fader Borchert. Han var kapellan i vores forsamling.
Goddag. - Det sårer mig at De ikke tror på mig.
Jeg vil dig det kun godt når jeg siger at du burde opsøge en læge.
Er De tilfreds nu? Tre bookede besøg.
Vil De også sige at jeg er fuldstændig tosset?
Man kan altid tale med en sjælesørger.
- Landauer giver ikke det indtryk. - Jeg kender forsamlingen godt.
Jeg husker Deres fine prædikener.
- Jeg skulle engang velsigne en ko. - Gjorde De det?
Det er mere Gerhards afdeling, simpel tro.
Gud som forsikring mod dårlige tider.
- God høst og blomstrende forretning. - Sådan er menneskene der.
Er en god høst da et bevis på Guds eksistens? Eller sygdomme?
Man må skelne mellem åndelig nød og videnskab.
Det jeg oplevede var sandt. Jeg ved ikke om tabletter hjælper mod det.
Af og til vil vi forklare ting der ikke kan forklares videnskabeligt.
Hvad hjælper videnskaben når et menneske virkelig er i nød?
Er det ikke Gud vi tilbeder om hjælp?
Det forstår jeg ikke meget af. Jeg kan kun sige hvad jeg føler.
Hvorfor vil du have at jeg skal overbevise dig?
Fordi det er galskab og fordi jeg er syg.
Verden gør sjælen syg. Den gør mig næsten fortvivlet.
Jeg kræver ikke meget. Jeg vil være her og leve mit liv.
Det føles af og til som om jeg misterfodfæstet.
Min tro giver mig kraft, og din tro er stærkere end det der sker med dig.
- Men jeg er bange. - Guds hånd er stærk.
Den kan beskytte os. Vi er Gud nær i bønnen.
Skal vi bede?
Helligånd, fyld mit hjerte.
Gør at din kraft fylder mig med Guds kærlighed og med gudsfrygt.
Kristus, beskyt mig mod alle onde tanker.
Varm mig med din milde kærlighed, så mine byrder føles lette.
Hjælp mig med alle mine gøremål.
Kristi kærlighed. Kristi kærlighed.
Amen.
Sådan ser det altså ud når man ikke er som man skal være.
Er det her pillerne? Hvor er de små.
Med en pille om dagen slipper jeg for anfald i et år.
"Grand mal-epilepsi." Er det en fransk ost?
Vil du være stille et øjeblik? Din håndskrift er alligevel svær at læse.
Ja, det er godt.
Hvis du synes det, så virker det også for Schneider.
Det passer forresten til temaet: Tag livet i egen hånd.
- Jeg har søgt praktikplads i Hamburg. - Og?
- Jeg fik den. - Stop det!
På et børnehjem. Det er et vikariat lige efter jul.
- Så snart? - Det er bare i fire uger.
Desuden har du kæresten. Hvor er han egentlig?
Nu kommer mors darling nok.
- Er jeg gået forkert? - Nej da.
- Hvad laver du her? - Du giver jo aldrig lyd fra dig.
- Hvad fejrer I? - Michaela hjalp mig med en opgave.
- Hanna. - Hej.
- Jeg kender din far. - Jeg går nu. Farveller.
Vi ses senere, Hanna.
Kom ind.
- Du er blevet så tynd. - Jeg er måske vokset lidt.
Din mor ved ikke at jeg er her. Hun er lige faldet til ro.
Dette kom i begyndelsen af ugen.
Du erforsikret gennem mig. Herregud, det er står der...
Jeg har alligevel brug for en læge i Tübingen.
Det virker jo som om det er blevet værre.
Her står det...
...at du må opsøge en psykiater for at udelukke en psykose.
- Har du været der? - Nej, ikke endnu.
Prøv at forstå, i alle årene var du på hospitalet på grund af epilepsi.
- Hvad skal jeg nu tro? - Sig hvad du tror.
Jeg ser jo at du har det godt, men...
Husker du hvad du sagde? "Går du til lægerne er du fortabt."
- Vi er alle i Guds hænder, far. - Kære barn.
Hvor er det skønt at du er her!
God jul.
Til dem der læser til lærer har jeg en lille opgave.
Aflevering senest 15. januar.
Nu få I at vide hvordan det føles at arbejde mens andre harfri.
- På med vanten... - God jul.
Vi ses.
Hvor dejligt at se dig!
Michaela!
Pas på, du bliver snavset.
Se!
Synes du den klæder dig? Maden er straks færdig. Pak ud, du.
- Jeg har malet den til dig. - Hvor er den fin, Helga.
"Synes du den klæder dig?" "Synes du den klæder dig?"
- Vær ikke så fræk! - Vær ikke selv så fræk!
Din kildne lille laban!
- Købte du tøjet for fyrens skyld? - Hvem har sagt at jeg har en fyr?
- Gem dem under sengen. Det gør jeg. - Hvad har du der skal gemmes?
- Michaela, Helga! Der er mad! - Ikke et ord om fyren.
Glade jul Dejlige jul
Engle dale Ned i skjul
En fløjte! Mange tak!
- Den var smuk. - Har du selv lavet den?
- Hvad er det der? - En barbermaskine. Meget moderne.
Michaela...
- Den er fra Tübingen. - Nej, men...
Ægte skind... Tak.
- Hvad er det her? - Det kom med posten.
- Jaså... - Julemanden kom med den.
- Hvad er det? - Et lille får.
- Hvad laver du? Slip mig! - Hvor er mine ting?
- Jeg har ikke gjort noget! - Det er juleaften. Stop!
- Sig hvor mine ting er! - Hvilke ting?
Hvor de hører hjemme.
Hvorfor gjorde du det? I skraldespanden!
Du er en Klingler. Glem ikke det. Du skal ikke ligne en flygtning.
Er alle gået helt fra snøvsen? Vi tager af sted.
- Har du tænkt på hvad jeg vil? - Tag dig sammen!
Michaela!
Lad mig være!
Vær hilset Maria, fuld af nåde.
Michaela?
Far!
- Michaela! - Far!
Men kære barn!
- Pillerne! - Jeg må ikke længere bede!
Jeg må ikke længere bede!
- Goddag. - Michaela... Kom ind.
- Der er så stille her. - Som i går aftes under messen.
Der var næppe halvtreds sjæle, men jeg bad for dig.
Det tjente ingenting.
Hvad jeg end gør, er det forkert. Jeg prøver at bede.
Jeg prøver at være en dygtig studerende.
Men de tager mig igen. Jeg har sågar slidt rosenkransen fra hinanden.
Langsomt men sikkert forstår jeg Katarina fra Biascas lidelse.
Hun måtte udstå forfærdelige prøvelser.
Men hun blev ved Gud og blev udvalgt gennem sin lidelse.
Gud har måske ladt mig i stikken. Han skider på mig.
Herren døde for os på korset. Det gælder alle, også dig.
Men vi lever i en tid hvor onde kræfter forsøger at få overtaget.
Hvorfor mig? Jeg gør jo ingenting.
Jeg studerer og forsøger at gøre det rette! Og Gud sender dæmoner!
Fordi du er et specielt menneske. Du påvirkes af det gudløse i verden.
- Lad os bede. Det gjorde godt sidst. - Jeg vil ikke bede!
Det hjælper ikke at bede! De kommer når jeg vil bede.
Hvorfor lader Gud mig ikke være lykkelig? Straffes jeg?
Gud straffer ikke, han prøver dem han elsker mest. Det ved du.
Jeg ser meget som prøvelser, ellers er der kun fortvivlelse tilbage.
De sidder bare der og plaprer.
De beklager Dem over hvor fjern Gud er og hvor gudløs verden er.
Hvorfor sidder De her og klager over bønnen når De får så meget kraft?
Hvorfor gør De ingenting? Farvel.
Fortæl i det mindste hvem det var, og hvorfor du kom juledag.
- Kære far... - Hvad mere ønsker du af os?
- Skal vi lade dig tage tilbage nu? - Jeg har glemt pillerne en gang.
Jeg kan snart ikke klare det mere. Jeg orker det ikke.
Ved du hvor meget jeg må kæmpe? Din mor gør livet til et helvede.
Hun er hele tiden bange for hvad der skal ske dig.
Kør.
Vær sød.
Hej min ven. Pas på dig selv.
Vi ses snart.
Hanna?
Hanna.
Min far er begyndt at drikke igen.
- Jeg har også brug for en øl. - Tal!
- Alt erforresten lukker i julen. - Halleluja.
Jeg er så glad for at det er ovre.
I morgen tidlig stiger jeg på toget, og otte timer senere, Hamburg.
Jeg burde have gjort det tidligere. Lagt alt bag mig.
- Kan du ikke udsætte det? - Jeg skulle jo tage hånd om mit liv.
Jeg ved ikke længere hvad det er- mit liv.
- Jeg hører stemmer, Hanna. - Hvad?
Du kan ikke forestille dig hvordan det er. Jeg har ingen kontrol.
Alt smuldrer i mine hænder. Det suger al energi ud af mig.
- Hvad er det du taler om? - Du må ikke rejse nu.
Jeg ved ikke hvad der vil ske. Jeg er bange.
Du burde ikke drikke når du tager medicin.
Du burde måske opsøge en psykiater.
Herregud. Vent lidt! Michaela!
Du kan ikke bare sige sådan noget og så stikke af!
- Jeg tror på alt hvad du siger. - Smut, og tag psykodoktoren med dig!
Det var en overraskelse.
Jeg har længtes efter dig.
- Du har drukket. - Det går over.
En gang til.
Gør det.
- Jeg må gå. - Vi kan ved gøre noget sammen?
Vi rejser bort. Når semestret begynder har vi ikke tid.
Jeg skal skrive en opgave. Den er vigtig.
Det erferie. Hvordan bliver det nytårsaften?
Det ved jeg ikke endnu. Hejsa.
Lad mig i det mindste få lov at skrive den forbandede opgave!
Vær nu sød!
- Hallo? - Stefan?
- Fik du fat i farvebåndet? - Ja.
- Du må skrive, jeg dikterer. - Du kan aflevere den næste semester.
- Du bliver ikke halshugget for det. - Kom, alt er forberedt.
Vi tager det fra begyndelsen.
"...udmærker sig ved opvæksten i hjemmet." Punktum.
"Familieomsorg, ægteskabs- og mødrerådgivning-"
- "støtte til vilkårligt frigivne, som man finder i værelse 112..."
Lad mig...
- Var det forkert? - Du gør ingenting forkert.
Hvem har fortjent højeste karakter?
Hvis jeg havde vidst det her havde jeg læst socialpædagogik.
Stefan...
Er den klar?
- Det skal fejres. Jeg inviterer dig. - Jeg er helt færdig efter to døgn.
- Vi kan begge bruge lidt søvn. - Jeg har sovet.
Jeg tager et bad. Straks tilbage.
Michaela!
Stefan!
Du kan ikke bare smutte!
Jeg holder det ikke ud, som det har været de seneste dage.
At opgaven blev færdig er et tegn på at jeg kan klare at studere.
Det er første semester. Du slider dig selv op hvis du fortsætter sådan.
Det er måske for meget for dig, som du sagde.
Fortæl hvad der sker.
Det kan jeg ikke.
Jeg tager hjem.
Michaela.
Vi har alle mødtes og talt.
Vi harforskellige opfattelser. Skal vi tale på dit værelse?
Vi kan vel tale her? Det virker så formelt.
- Jeg tænkte at vi skulle bede. - Det vigtigste er din bedring.
- Jeg har det bedre. - Vi skal ikke bede hvis du ikke vil.
Hvilken præst er du? "Vi skal ikke bede..." Hvorfor kommer De her?
Nu må du stoppe!
Jeg skal aflevere min opgave.
- Som du dog opfører dig! - Jeg klarede prøven.
Herre, jeg søgertilflugt hos dig. Lad mig aldrig fejle.
- Vend dig mod mig. - Provoker dem ikke! De er rolige nu.
De lod mig skrive opgaven. De er måske forsvundet.
Hun kan ikke længere bede. Der er noget i det han siger.
- Undskyld, jeg ville ikke skræmme Dem. - Plag dem ikke med dine teorier!
Vi havde kunnet gøre noget tidligere. Hun har brug for hjælp, ikke lægerne!
Du må bevise at hun er besat. Dette indebærer djævleuddrivelse.
Hvor mange tegn har du brug for?
- Biskoppen harfået min ansøgning. - Hvad?
- Michaela, det Borchert siger... - Nu må det være nok!
Michaela...
Sig det, Michaela.
Sig at du har det godt, at du studerer og har meget at lave.
Sig at du tager dine piller, og at det her er nonsens.
- At du er træt og må sove ud. - Det er som du siger.
- Sådan står det til. - Det er som du siger, far.
Så har vi gjort vores her.
Jeg ville ikke skræmme dig, Michaela. Jeg lover at vi vil hjælpe dig.
- Hvorfor har du ladet høre fra dig? - Vil du have noget at drikke?
- Hvordan var det? - Godt.
- Er der sket noget med Michaela? - Hvorledes?
Se på hende! Desuden har hun tabt sig meget. Følg med mig.
Jeg ved ikke hvad der foregår.
Jeg tror at det er slut. Jeg orker det ikke mere.
Det handler om noget helt andet.
Hun vil havne på et psykiatrisk hospital.
Har hun ikke fortalt det?
- Du gik aldrig til lægen, vel? - Hvad mener du?
Jeg følger gerne med hvis du ikke vil gå alene.
Jeg vil tage til San Carlo, til den hellige Katarina og bede om forbøn.
Slut med din forbandede helgen! Vil du gå samme skæbne i møde?
Jeg venter ikke på den dag hvor jeg finder dig igen.
Stefan, skal vi rejse væk sammen? Det ville du jo.
- Hvorfor må jeg høre det fra Hanna? - Du lovede at være hos mig.
Følger du med mig til Italien?
Det er nok ingen god idé lige nu.
- Du lovede jo. - Tag det roligt.
- Hvad har du fortalt om mig? - Ingenting. Stop, Michaela!
Jeg ringertil hospitalet. Bliver du her?
- Hvad er det? - Du skal spise lidt.
Jeg vil ikke hen til hospitalet.
Lov at du ikke kører mig derhen.
- De kan hjælpe dig. - Hvordan?
Jeg kan ikke længere røre ved korset.
Jeg kan ikke længere røre det. Se...
Så du det?
Kom.
Vær sød at tage den.
Jeg vil hjælpe dig.
- Jeg kører hende ikke til galehuset. - Stefan!
Herr Klingler, De må hjælpe mig. Michaela sover.
Karl?
Hun var meget urolig i nat. Hun vågner sikkert snart.
- Er Ela her? - Gå op på dit værelse.
Hørte du ikke hvad jeg sagde?
De har vel en læge hun kender? Vi ville ikke køre hende på hospitalet.
Læge, ja...
Her står at hun hører hjemme på et hospital, fordi hun ikke er normal.
- Hvad er det der? - Jeg skulle have handlet tidligere.
- Der er sikkert en god klinik. - Nej, det ved Michaela bedst.
Det hjælper ikke. Men nu har vi vel intet valg.
- Hvorfor har du ikke sagt noget? - Jeg ville give hende en chance.
- Jeg tager ikke på hospitalet. - Bliv siddende.
- De finder alligevel intet galt. - Spis.
Du så at jeg sønderrev rosenkransen. Du ved hvad der skete i San Carlo.
- Nu går du op og lægger dig! - Jeg vil ikke gøre en skid!
- Kom. - Slip, jeg kan godt stå selv.
Åbn med det samme!
Nu vil jeg lave ordentlig mad i stedet for det lort jeg får her!
- Åbn øjeblikkeligt! - Jeg skal ikke på hospitalet!
Hun kommertil skade!
Du hører hjemme på et hospital.
Bed med hende. Det hjælper måske.
- Fader vor, du som er i himmelen - Fader vor, du som er i himmelen
Helliget være dit navn Komme dit rige
Ske din vilje, som i himmelen således også på jorden
Hvad blev det til med hospitalet? Var det alt du havde at komme med?
Nu kommer du...
Netop, ja. Ryd op i din svinesti.
Du skal ikke på hospitalet. Du bliver herhjemme.
Lyv ikke overfor mig.
Hverken piller eller noget andet har nogensinde hjulpet.
- Jeg ser at du ikke er dig selv. - Din løgnagtige so!
Lad mig være i fred. Lad mig være i fred!
Michaela.
Forsvind med dine bønner.
Det er ikke dig, Michaela. Du har ikke længere kontrol over dig selv.
Dine forældre står derude. Hvor meget vil du såre dem?
Husker du at du sagde at det her er en prøvelse?
Vi vil alle hjælpe dig med at komme ud af det her.
Gerhard, kan du hjælpe mig? For pigens skyld. Kom.
- Lad mig være! - Michaela!
Vær sød!
Det er ikke dig, Michaela!
Lad os bede sammen. Kom.
Helligånd, Helligånd, opfyld mit hjerte.
Gør at din kraft fylder mig med Guds kærlighed og med gudsfrygt.
Kristus, befri mig fra alle onde tanker.
Let mine byrder. Hellige Fader og Herre.
Hjælp mig med alle mine gøremål. Kristi kærlighed.
- Jeg er rigtig ked af det, mor. - Det er jeg også.
Få dem til at forsvinde.
Jeg befaler dig ved Guds nåde, ved den der dømmer levende og døde.
Ved jordens skaber, ved Jesus som har magten.
- Fortæl hvem der har besat dig! - Nej, jeg siger det ikke!
- Sig det i Guds moders navn. Sig det! - Nej!
Sig det i Guds moders navn! Sig hvem der har besat dig!
Sig det til mig!
Jaså.
- Jeg er ked af alt besværet. - Sov nu.
Far...
Snart bliver alt godt igen.
Hils Hanna og sig at hun ikke skal være urolig.
Michaela.
De giver ikke op, vel?
- Dæmonerne vil blive uddrevet, ikke? - Ja.
Hvis ikke kan vi måske tage til den hellige Katarina.
Følg hendes eksempel. Hun modstod hver plage.
- Men det ophørte aldrig for hende. - Det varforforsoningens skyld.
Hun led for et højre formål.
- En martyr. - Ja.
Men det skal du ikke tænke på.
- Jeg må vel alligevel tale med hende? - Hun sover.
- Ellers skriger jeg! - Luk hende ind.
Præsten siger at det er en slags krisetilstand.
Af og til halvsover hun. Det er et tegn på at hun er besat.
- Michaela? - Hun vågner måske.
Præsten kommer klokken halv fem.
Michaela...
Hvor i al verden kommer du fra?
- Hvordan går det i Tübingen? - Ikke så godt uden dig.
Hvad er klokken? Kommer Borchert snart?
Jeg vil gerne tage med dig ud. Vi går ud i den friske luft en stund.
- Hvor er du på vej hen? - Vi tager en kort tur med bilen.
Jeg er ikke borte længe.
- Har du været herfør? - Nej, der er meget fint.
Det ligner et kludetæppe.
- Går det? - Ja.
Jeg har været her mange gange.
Vil du ikke have at jeg skal tage dig med?
Tübingen, os to... Det er ligegyldigt.
Det handler kun om din sygdom. Hvor længe vil det fortsætte?
- Indtil de er ude. - Der er intet at uddrive.
Det er kun dig.
Hvis det er dig de uddriver, hvornår ender det så?
- Kør mig hjem igen. - Nej.
Der er en mening med det her.
Jeg liderfor noget godt, for et højere formål.
Som den hellige Katarina.
Hvilken slags mening? Du kan vel høre at det ikke er dig dertaler?
Man kan ikke ændre det Gud har bestemt for en.
Jeg må følge min vej. Kan du køre mig hjem?
Efter en lang række djævleuddrivelser-
- dør Michaela Klingler af udmattelse hjemme hos sine forældre.
Oversættelse: Morten Monrad PrimeText International AB, 2006
www.primetext.tv
I en by ved Tübingen i begyndelsen af 70'erne.
Jeg er blevet optaget på universitetet.
Godmorgen!
Hvordan skal det gå med din lidelse?
Jeg tager ikke pillerne for sjov. Det er gået godt i et halvt år.
Skål!
Jeg hører stemmer. Jeg kan ikke kontrollere det.
Michaela?
Hvad taler du om? Djævlen?
- Lov at du altid vil være hos mig. - Selvfølgelig.
- Fortæl hvem der har besat dig! - Nej, jeg siger det ikke!
- Sig det i Guds moders navn! - Nej!
Filmen bygger på virkelige hændelser.