Pijev život
Odrasli ste u zoološkom vrtu? -Rođen i odrastao.
U Pondichenyju, bivšem francuskom dijelu Indije.
Otac je bio vlasnik zoološkog,
a zbog hitnosti porodio me herpetolog
koji je došao provjeriti kako je bengalski varan.
Majka ija bili smo zdravi, ali siroti je gušter pobjegao
izgazila ga je prestrašena ptica trkačica.
Tako radi karma.
Tako radi Bog.
To je izvanredna priča.
Pretpostavio sam da je vaš otac bio matematičar, zbog imena.
Ni blizu, ime sam dobio po bazenu.
Postoji bazen koji se zove Pi?
Moj ujak Francis rodio se s previše vode u plućima.
Kažu da su ga liječnici držali za gležnjeve i vrtjeli da izbace vodu,
zbog čega je imao široka prsa i tanke noge
koji su ga činili tako dobrim plivačem.
Je Ii vam Francis pravi ujak? On kaže da je bio prijatelj vašeg oca.
On je moj počasni ujak. Zovem ga Mamaji.
Najbolji očev prijatelj i moj guru za plivanje.
Trenirao sam s njime triput na tjedan u ašramu.
Njegove lekcije na koncu će mi spasiti život.
Usta puna vode neće te ubiti, ali panika hoće.
Sjeti se disati, nemoj zadržavati dah.
Dobar dečko.
Nadam se da vam ne smeta vegetarijanska jelo.
Ni najmanje.
A vaše ime?
Htjeli ste mi reći kako ste dobili ime.
O, da. Dobio sam ga zbog nečega što je Mamaji rekao ocu.
Većina putnika kao suvenire skuplja razglednice ili šalice za čaj,
ali ne i Mamaji. On skuplja bazene.
Pliva u svakom bazenu na koji naiđe.
BAZEN MOLITOR
Jednom je Mamaji rekao mom ocu da mu je od svih bazena na svijetu
najljepši bio javni bazen u Parizu.
Da je voda ondje bila tako čista da si možeš napraviti kavu od nje.
Da mu je jedno plivanje u njemu promijenilo život.
Prije nego što sam rođen, rekao je: "Ako želiš da ti sin ima čistu dušu,
moraš ga jednog dana odvesti na plivanje u Piscine Molitor. "
Nikad nisam shvatio zašto je otac to toliko primio srcu.
Ali jest i ja sam dobio ime Piscine Molitor Patel.
Zamislite kako je objašnjavati takvo ime.
Jedva sam navršio 11 godina prije nego što...
Hej, Piscine!
Piša Ii ti se sada?
Pogledajte ga, Piša!
Samo jednom riječju moje je ime od elegantnog francuskog bazena
postalo smrdljivi indijski zahod. Stalno su me zvali Piša.
Piši nije mjesto na dvorištu!
Čak su i učitelji počeli s time. Jasno, ne namjerno.
Onda, što bi se moglo dogoditi ako ispustimo plin previše brzo?
Piša? -Rekao je "Piša".
Dosta! Mir! Mir!
Sljedeće godine, pripremio sam se za prvi dan škole.
Prisutan, gospodine. -Piscine Patel.
Dobro jutro, ja sam Piscine Molitor Patel.
Svi me znaju po nadimku...
Pi, 16. slovo grčkog alfabeta,
a rabi se i u matematici i predstavlja omjer
opsega i dijametra bilo koje kružnice.
Iracionalan i beskonačan broj, a obično se navode tri znamenke,
ito 3,14.
Pi.
Veoma impresivno, Pi. A sada sjedni.
I otad su vas zvali Pi? -Pa, ne, ne baš.
Dobar pokušaj, Pišo.
Ali čekao me još cijeli dan. Sljedeći je bio francuski.
Zatim zemljopis.
Ovo su prvih 20 znamenki pija iza točke.
Posljednji predmet tog dana bila je matematika.
Polako, polako.
Tri. Sedam. Pet.
Osam. Devet.
Osam. Pet. Osam. Devet.
Točno je. Stvarno ga zna.
Pi! Pi! Pi!
Do kraja dana postao sam Pi Patel, školska legenda.
Mamaji mi je rekao da ste legenda i među pomorcima. Sami na moru...
Ja čak i ne znam ploviti.
I nisam bio sam, već s Richardom Parkerom.
Richard Parker? Mamaji mi nije rekao sve.
Rekao je da vas potražim kad se vratim u Montreal.
A što ste radili u Pondicherryju?
Pisao sam roman. -Usput,svidio mi se vaš prvijenac.
Radnja novog odvija se u Indiji?
Ne, zapravo u Portugalu. AIi jeftinije je živjeti u Indiji.
Radujem se čitanju.
Ništa od toga. Odustao sam.
Stvarao sam ga dvije godine,
a onda je jednog dana zafrfljao, zakašljao i umro.
Žao mi je.
Sjedio sam jedno popodne u kafiću u Pondicherryju i oplakivao gubitak,
kada je starac sa susjednog stola počeo razgovor.
Mamaji to često čini.
Spomenuo sam odustajanje od knjige i rekao mi je:
"Dakle, Kanađanin koji traži priču u Francuskoj Indiji?
Prijatelju, ja poznajem Indijca u Francuskoj Kanadi
koji može ispričati najčudesniju priču.
Sigurno sudbina želi da se vas dvojica sretnete."
Godinama nisam govorio o Richardu Parkeru.
Što vam je Mamaji već rekao?
Da imate priču zbog koje ću povjerovati u Boga.
Takvo što on bi rekao i za dobro jelo.
Što se Boga tiče, mogu vam tek ispričati svoju priču.
A onda sami odlučite u što vjerujete. -Pošteno.
Da vidimo onda, odakle početi?
Pondicherry je indijska Azurna obala.
Na ulicama najbližim oceanu osjećate se kao na jugu Francuske.
Iza nekoliko blokova zgrada prema kopnu nalazi se kanal.
Iza njega je indijski Pondicheriy.
Prema zapadu nalazi se muslimanska četvrt.
Kada su nam Francuzi 1954. g. vratili Pondicherry,
grad je odlučio da to treba obilježiti na neki način.
Moj otac, koji je bio pametan poslovni čovjek, smislio je kako.
Vodio je hotel i sjetio se da umjesto toga otvori zoološki vrt
u lokalnom botaničkom vrtu.
Također se poklopilo da je moja majka ondje bila botaničarka.
Upoznali su se, vjenčali i godinu poslije rodio se moj brat Ravi.
Ja sam došao dvije godine poslije.
Zvuči čarobno, odrastati u...
Amen.
Da, hajdemo jesti. -Nisam znao da hindusi govore "amen".
Katolici hindusi govore. -Katolici hindusi?
Mi imamo privilegiju osjećati krivnju pred stotinama bogova.
AIi prvo ste bili hindus?
Uvijek nas netko mora upoznati s Bogom.
A mene su prvi put upoznali s Bogom kao hindusa.
Hindusi imaju 33 milijuna bogova. Jasno da sam upoznao nekolicinu.
Najprije sam upoznao Krišnu.
Jašoda je jednom optužila malog Krišnu dajede zemlju:
"Koješta, zločesti dječače. Ne bi to smio činiti."
AIi on i nije!
To joj je i rekao: "Nisam jeo zemlju."
Jašoda je na to rekla: "Nisi? Dobro, onda otvori usta."
Pa je Krišna otvorio usta.
I što mislite, što je Jašoda vidjela? -Što?
Vidjelaje u Krišninim ustima cjelokupan svemir.
Dok sam odrastao, bogovi su bili moji superjunaci.
Hanuman, majmunoliki bog,
podigao je čitavu planinu da spasi prijatelja Lakshmana.
Ganeš, slonogla vi bog,
riskirao je život kako bi obranio čast svoje majke Parvati.
Višnu, vrhovna duša, izvorište svega postojećeg.
Višnu spava, plutajući na kozmičkom oceanu bez obala,
a mi smo predmeti njegovih snova.
Spektakl.
Ne dopustite da vas te priče i lijepo svjetlo zavaraju, dečki.
Religija je tama.
Moj dragi tata smatrao se dijelom nove Indije.
Imao je dječju paralizu.
Ležao je u krevetu i trpio bol, pitajući se gdje je Bog.
Na koncu nije ga spasio Bog, već zapadnjačka medicina.
Moja je mama studirala ismatrala svoju obitelj dijelom nove Indije,
sve dok je se oni nisu odrekli jer se udaje u nižu kastu.
Religija joj je bila jedina veza s prošlošću.
Upoznao sam Krista u planinama, s 12 g.
Bili smo u posjetu rođacima, uzgajivačima čaja u Munnaru.
Bili smo već treći dan ondje i Ravi ija užasno smo se dosađivali.
Izazivam te. Dat ću ti dvije rupije
ako otrčiš u onu crkvu i popiješ svetu vodu.
Bit će da si žedan.
Izvoli. Donio sam ti ovo.
Zašto bi Bog to učinio?
Zašto bi poslao vlastitog sina
da ispašta za grijehe običnih ljudi?
Zato što nas voli.
Bog se učinio pristupačnim nama ljudima, da ga možemo razumjeti.
Mi ne možemo razumjeti Boga u njegovoj savršenosti,
ali razumijemo Božjeg sina i njegovu patnju, kao što bismo razumjeli brata.
To nije imalo smisla.
Žrtvovati nevinog da se okaju grijesi krivih...
Kakva je to ljubav?
Ali taj sin... Nisam ga mogao izbiti iz glave.
Ako je Bog tako savršen, a mi nismo,
zašto je stvorio sve ovo?
Zašto mu uopće trebamo?
Moraš znati jedino to da nas on voli.
Bog toliko voli svijet da je žrtvovao svog jedinog sina.
Što sam više slušao svećenika, to mi se više sviđao taj Božji sin.
Hvala ti, Višnu, što si me upoznao s Kristom.
Vjeru sam upoznao preko hinduizma, a Božju ljubav našao sam kroz Krista.
Ali Bog još nije završio sa mnom.
Tajanstveni su putovi Gospodnji. Tako mi se predstavio još jednom.
Ovaj put pod imenom Alah.
Arapski mije uvijek bio loš,
ali zvuk i doživljaj riječi dodatno su me približili Bogu.
Obavljanjem salata tlo koje sam doticao postaja/o je sveto
ipronašao sam osjećaje smirenosti i bratstva.
Janjetina je izvrsna.
Najbolje je jelo na stolu. Ne znate što propuštate.
Moraš se obratiti na još samo tri religije, Piscine,
i svakog ćeš dana imati neki blagdan.
Ideš Ii u Meku ove godine, svami Isuse?
IIi u Rim da te okrune za papu Pija?
Ne petljaj se, Ravi. Ti imaš kriket, a Pi ima svoje interese.
Ne, Gita, Ravi ima pravo.
Ne možeš slijediti tri različite religije istovremeno, Pi.
Zašto ne? -Jer vjerovati u sve istovremeno
isto je kao ne vjerovati ni u što.
Mlad je, Santošu. Još uvijek traži svoj put.
Kako će pronaći svoj put ako ne odabere smjer?
Slušaj, umjesto da skačeš od jedne religije do druge,
zašto ne upotrijebiš razum?
U nekoliko stotina godina znanost nas je naučila više o svijetu
nego što je religija u 10.000.
To je istina. Tvoj otac ima pravo.
Znanost nas može naučiti više o onome izvana,
ali ne i o ovome iznutra.
Neki jedu meso, a neki biljke, i ne očekujem da se svi slože sa svime,
ali radije bih da vjeruješ u nešto s čime se ne slažem
nego da sve slijepo prihvaćaš.
Zato moraš početi razmišljati racionalno.
Razumiješ Ii?
Dobro.
Htio bih se krstiti.
Dakle, vi ste kršćanin I musliman? -I hindus, naravno.
I Židov, pretpostavljam? -Pa, predajem o kabali na sveučilištu.
I zašto ne? Vjera je kuća s mnogo soba.
Ali ni u jednoj nema sumnje? -Ima je mnogo, na svakom katu.
Sumnja je korisna. Ona održava vjeru živom.
A i ne možeš znati koliko ti je vjera jaka dok je ne testiraš.
Gdje je Selvam? Ne smijemo biti ovdje bez njega.
Prestani se brinuti.
Tisuću sam ga puta gledao kako ovo radi.
Želim upoznati našeg novog tigra.
Pi! -Zdravo! Richarde Parkeru?
Richard Parker bio je tigar?
Da. A ime je dobio činovničkom pogreškom.
Lovac ga je uhvatio dokje kao mače pio iz potoka te ga nazvao Žedni.
Kada je Žedni narastao, lovac ga je prodao nama,
ali zamijenili su imena na dokumentima.
Lovacje naveden kao Žedni, a tigarje nazvan Richard Parker.
Smijali smo se tome i ime se zadržalo.
Idemo, prije nego što upadnemo u nevolje.
Želim ga vidjeti izbliza. -Ti nisi čuvar životinja. Idemo!
Tako, Richarde Parkeru. Ovo je za tebe.
Ne! Gdje ti je pamet?
Jesi Ii poludio? Tko ti je dopustio da dođeš ovamo?
Zanemario si sve što sam te ikad naučio.
Samo sam ga htio pozdraviti. -Misliš da ti je tigar prijatelj?
On je životinja, a ne drug za igru.
Životinje imaju duše. Vidio sam je u njihovim očima.
Pronađi Selvama.
Sigurni ste, gospodine? Pije samo dječak. -Učini to. Hajde!
Životinje ne razmišljaju kao mi.
Ljudi koji to zaborave poginu.
Taj tigar nije ti prijatelj.
To što vidiš u njegovim očima samo je odraz tvojih osjećaja.
Ništa više. -Ne budi glup, reci da ti je žao.
Što si učinio? Znaš što ti je otac rekao o dolaženju ovamo.
Žao mi je. Ja sam...
Što smjeraš? -Ovo se tiče oca i njegovih sinova.
Ispričao se. Želiš Ii obilježiti ih za cijeli život?
Obilježiti? Taj dječak zamalo je izgubio ruku. -AIi još je dječak.
Postat će muškarac vrlo brzo. Zelim da upamte ovu lekciju.
Selvame!
Izato je zemlja u izvanrednom stanju.
Prema uredbi, države Gujarati Tamil Nadu
pod izravnom su kontrolom centralne vlade.
Policija će imati ovlast uhititi
i neograničeno pritvoriti građane odgovorne za ustanak.
Stvari su se promijenile nakon tatine lekcije.
Svijet je izgubio dio svoje čarolije.
Škola je bila dosadna. Same činjenice, razlomci i francuski.
Riječi i obrasci koji se protežu iprotežu, bez kraja.
Baš kao moj iracionalni nadimak.
ALBERT CAMUS STRANAC
Postao sam nezadovoljan i tražio nov smisao života.
A onda sam upoznao Anandi.
Majka me tjera/a u glazbenu školu ijednog dana učitelj je imao gripu.
Zamolio me da ga zamijenim u sviranju ritma za plesnu školu.
Ne. Ako niste koncentrirane,
ne možete izraziti svoju ljubav prema Bogu kroz ples.
Osjetite tlo pod nogama, gledajte prema horizontu.
Pustite da duhovna energija pulsira kroz vas u svijet.
Kroz vaš izraz.
Anandi, dođi naprijed. Vodi ih.
Zašto me pratiš? -Što?
Pratio si me.
Što ovo znači?
U plesu, prešla si s patake...
Što znači "šuma".
A onda si izvela...
Samputa. Što znači "nešto što je skriveno".
Potom si izvela ovo.
Zatim chaturu.
Ali na samom kraju napravila si ovo.
Druge plesačice nisu to učinile.
Što to znači? Bog ljubavi krije se u šumi?
Ne, to također znači "Iotosov cvijet".
Lotosov cvijet krije se u šumi?
Zašto bi se Iotosov cvijet krio u šumi?
A ovo je Richard Parker.
On je najčudesnije biće koje smo ikad imali ovdje.
Pogledaj kako okreće glavu.
Razmeće se. Poput plesača.
Ne, čuo je nešto.
On sluša, shvaćaš?
Dugo smo razgovarali o tome. Razumiješ Ii što govorim?
Pi?
Oprosti, bio si... -Zabrinut.
Za svoju obitelj.
U inozemstvu naše životinje vrijede daleko više nego u Indiji.
A ako nas gradsko vijeće prestane podupirati, izgubljeni smo.
Dakle, moramo to učiniti.
Razumiješ Ii?
Oprosti, o čemu razgovaramo?
Odlazimo iz Indije.
Što?
Prodajemo zoološki vrt.
Ne možemo prodati zoološki, zemlja je u vlasništvu grada.
Ali životinje su naše i njihovom prodajom možemo početi nov život.
Ali, kamo ćemo otići? Naš je život ovdje, tata.
Kanada. Imam neke ponude za posao u Winnipegu.
Većinu životinja poslat ću na prodaju u Sjevernu Ameriku.
Čitava obitelj dobit će dozvolu za prijevoz teretnim brodom. Dakle...
To je riješeno. Plovit ćemo poput Kolumba.
Ali Kolumbo je tražio Indiju.
Prodaja zoološkog vrta iziskuje mnogo rada.
Prije odlaska, Anandi ija stigli smo slomiti srce jedno drugome.
Naravno, obećao sam da ću se jednog dana vratiti.
Čudno je to. Sjećam se svega o našem zadnjem danu,
ali ne i oproštajnog pozdrava.
Pi? Dolje poslužuju večeru.
Piscine... Još je čitav život pred tobom.
Radimo ovo zbog tebe i Ravija.
Dođi unutra i večeraj.
Vegetarijanska, molim.
Sinovi ija smo vegetarijanci, imate Ii što...
Ne, ne! Nejoš umaka od pečenja.
Ne želite umak?
Ne, želim nešto vegetarijanska.
Pita imate Ii što vegetarijanska.
Krava čija su ovo jetra bila je vegetarijanka,
svinje koje su u kobasicama bile su vegetarijanke.
Vrlo zanimljivo.
AIi moja supruga ne jede jetra.
Onda može jesti kobasicu, rižu i umak.
IIi si možete sami kuhati.
Kako se usuđujete tako obraćati mojoj ženi?
Izvolite rižu.
Ja kuham za mornare, a ne za žderače curryja.
Što si rekao? -Pusti me!
Što si ti umišljaš? Ti si najobičniji sluga!
Ja hranim ljude, a ti hraniš majmune!
Dobar dan. Ja sam sretan budist.
Zato jedem rižu s umakom od pečenja.
Na brodu, umak se ne smatra mesom.
To je samo okus. Zeliš Ii kušati?
Ne brini se.
Uzet ćemo mnogo svježih zaliha kad stanemo u Manili.
Zašto daješ sredstva za smirenje Narančadi?
Više nam neće stvarati nevolje.
Stres zbog putovanja nije dobar za životinje,
a i sprečavam da dobiju morsku bolest.
Ne želimo čistiti iza orangutanke
koja povraća zbog morske bolesti, zar ne?
Moj otac bio je poslovni čovjek. Nikad se nije on brinuo za životinje.
Shvatio sam da je njemu odlazak iz Indije pao teže nego meni.
Dakle... -Zaboravio sam nešto?
Dali ste uvod. Indijski dječak nazvan po francuskom bazenu
na japanskom brodu punom životinja putuje za Kanadu.
Da. A sada moramo poslati svojeg dječaka nasred Tihog Oceana i...
Natjerati mene da povjerujem u Boga.
Da. Doći ćemo do toga.
Četiri dana nakon odlaska iz Manile
nalazili smo se iznad Marijanske brazde, najdublje točke na Zemlji.
Naš brod Tzimtzum probijao se dalje, ravnodušan prema okruženju.
Kretao se sporim, masivnim samopouzdanjem jednog kontinenta.
Ravi?
Jesi Ii to čuo? -Spavam.
To je oluja, hajdemo je gledati. -Jesi Ii lud?
Udarit će nas grom. -Neće. Najprije će udariti zapovjedni most.
Ne izazivaj oluju, Pi.
Još kiše! Još kiše!
Bože oluje!
Munja!
Mama!
Tata!
Ravi! Van! Van!
Pomozite mi!
”Pomoći
Ulazi u čamac! -Molim vas, spasite moju obitelj!
Ne boj se. Ostani ovdje. -Morate im pomoći! Molim vas!
Navuci ovo. -Ne, moja obitelj! Molim vas!
Moramo im pomoći!
Nema vremena! -Moja je obitelj ondje!
Mi ćemo im pomoći, ti moraš ići!
Tko je pustio sve životinje? -Moraš smjesta otići!
Ne, čekajte, moj otac ne zna plivati! -Kreni!
Drži se za čamac! Drži!
Spuštaj ga!
Hej, ti! Što radiš?
Skači!
Hej! Ovdje! Ovdje!
Richarde Parkeru? Ne, ne!
Ne! Odlazi! Odlazi!
Mama!
Tata! Ravi!
Žao mi je.
Žao mije!
Han?
Čini se da te sredstva za smirenje još drže.
Narančado! Narančado!
Dobro došla na Pijevu arku.
Gdje je tvoj mali, Narančado?
Ne brini se, sigurno su ga moji majka i otac pronašli.
Svi će oni ubrzo biti ovdje.
Halo!
Ima Ii koga?
Ne!
Prekini! Ne! Dosta!
Ne! Ne!
Žao mi je, Narančado, nema više lijekova za morsku bolest.
Zalihe. Zalihe!
PREŽIVLJAVANJE NA MORU
Da! To!
Ne! Ne!
Hajde! Hajde!
Zovem se Pi Patel.
Doživio sam brodolom.
Sam sam u čamcu za spašavanje...
S tigrom.
Molim vas, pošaljite pomoć.
Bože, predajem ti se.
Prepušten sam tebi na milost.
Što god slijedi, želim znati.
Pokaži mi.
STRUJE U OCEANIMA
Nema linija.
Organizirajte se i ukopajte prije bitke za preživljavanje.
Odredite strog raspored za jelo, držanje straže i odmaranje.
Ne pijte urin ili morsku vodu.
Budite zaposleni, ali izbjegavajte nepotrebna naprezanja.
Zaokupite um kartaškim igrama,
igrama asocijacija ili pogađanja.
Zajedničko pjevanje još je jedan provjeren način za dizanje morala.
Toplo se preporučuje pričanje priča.
Iznad svega, ne gubite nadu.
Rijetko što toliko iscrpi duh kao morska bolest.
Valovi se najjače osjete kada čamac ide bočno na struju.
Koristite se olujnim sidrom da usmjerite vrh čamca prema vjetru.
Tako možete povećati kontrolu i smanjiti mučninu na nemirnu moru.
Brodolomcima koji dijele čamce s velikim, opasnim mesožderima
savjetuje se da prisvoje teritorij.
Iskušajte ovu metodu. Prvi korak.'
izaberite dan kada su valovi umjereni ali redoviti.
Drugi korak: usmjerite čamac prema valovima,
tako da je plovidba što ugodnija, ilagano puhnite u zviždaljku.
Treći korak: okrenite čamac bočno na valove
iistovremeno oštro i agresivno pušite u zviždaljku.
Uz dovoljno ponavljanja, životinja će povezati zvuk zviždalj'ke
s neugodom zbog morske bolesti.
Sličnim metodama služe se treneri u cirkusu,
premda oni obično nemaju pristup nemirnim morima.
Neka se čuju trube!
Neka krenu bubnjevi!
Spremite se na oduševljenje!
Evo je, za vašu zabavu i poduku!
Predstava koju ste čekali čitav život
uskoro će započeti!
Jeste Ii spremni na to čudo?
Dobro, onda vam predstavljam
čudesnog bengalskog tigra!
Zdravo, Richarde Parkeru. Oprosti zbog neudobnog prijevoza.
Moje! Razumiješ! Tvoje, moje!
Razumiješ?
Četvrti korak: zanemarite korake od jedan do tri.
Evo, Richarde Parkeru, malo vode za tebe.
U zoološkom, tigrovima smo davali u prosjeku 5 kg mesa na dan.
Richard Parker ubrzo će postati gladan.
Tigrovi izvrsno plivaju, a ako dovoljno ogladni,
bojim se da mu to malo vode između nas neće biti prepreka.
Moram dokučiti kako ga hraniti.
Ja mogu jesti kekse, ali Bog je stvorio tigrove mesožderima
i moram naučiti loviti ribu.
Inače, zadnji obrok bit će mu mršavi dječak vegetarijanac.
Strpi se!
Što to radim?
Čekaj! Razmišljam.
32 kutije keksa.
93 limenke vode.
Žao mi je.
Hvala ti, bože Višna.
Hvala ti što si došao u obliku ribe i spasio nam živote.
Hvala ti.
Naravno, prebacio sam sve kekse i vodu na svoju splav, radi sigurnosti.
Idiot.
Glad vas može promijeniti toliko da više ne prepoznate sami sebe.
Izvoli, tvoja je!
MOJE! Moje!
Ne mogu riskirati život svaki put kada se penjem na čamac po zalihe.
Vrijeme je da riješim ovo.
Ako ćemo živjeli zajedno, moramo naučiti komunicirati.
Možda Richarda Parkera ne mogu pripitomiti, ali mogu ga istrenirati.
Ne!
Dobro.
Hajde, Richarde Parkeru. Idi.
Idi kući, pustit ću te na miru.
Poštovat ću to, obećavam.
Hajde. Kreni.
To!
Tko bi rekao da će me majušni zaklon od sunca toliko usrećiti?
Da će hrpica alata, kanta, nož i olovka
postati moje najveće bogatstvo?
I da će mi saznanje da je Richard Parker ovdje djelovati umirujuće?
U ovakvim situacijama...
Sjetio sam se da imamo jednako malo iskustva s vanjskim svijetom.
Obojica smo odrasla u zoološkom pod istim gospodarom.
Sada smo obojica postali siročićii suočavamo se s najvećim gospodarom.
Bez Richarda Parkera dosad bih već umro.
Strah od njega drži me budnim.
Briga za njegove potrebe daje mom životu smisao.
Dupini. Hej, Richarde Parkeru!
Iznad svega, ne gubite nadu.
Osam, pet, pet, nula, tri, šest, šest,
nula, osam, nula, jedan,
tri, šest, nula, četiri, šest, šest, osam...
Što ti gledaš?
Razgovaraj sa mnom.
Reci mi što ti vidiš.
Riječi su ostale moj jedini oslonac.
Sve je pomiješano. Razbijeno.
Više ne mogu razlikovati sanjarenja, snove, stvarnost...
Oluja, Richarde Parkeru!
Ne!
Slava Bogu! Gospodaru svih svjetova!
Suosjećajnom i milosrdnom!
Izađi!
Richarde Parkeru! Izađi, moraš vidjeti ovo!
Predivno je!
Ne krij se! On nam je došao!
Ovo je čudo!
Izađi i pogledaj Boga, Richarde Parkeru!
Zašto ga plašiš?
O, Bože!
Izgubio sam obitelj! Izgubio sam sve!
Predajem se! Što još želiš?
Žao mi je, Richarde Parkeru.
Umiremo, Richarde Parkeru.
Žao mi je.
Mama, tata, Ravi...
Sretan sam što ćemo se uskoro sresti.
Osjetiš Ii kišu?
Bože, hvala ti što si mi darovao život.
Sad sam spreman.
Richarde Parkeru?
Oprostite.
Maknite se.
Maknite se. Oprostite.
Hej, dajte!
Odlazite! Ovo je moj krevet.
Bio je to ljudski zub?
Ne shvaćate? Otokje bio mesožderan.
Mesožderan? Poput biljke mesožderke?
Da, čitav otok.
Biljke, voda u tim Iokvama, samo tlo...
Preko dana, voda u Iokvama bila je pitka,
ali tijekom noći neki kemijski proces pretvarao ju je u kiselinu.
Ta je kiselina rastvarala ribe
i zbog nje su merkati bježali u krošnje, a Richard u čamac.
Ali odakle zub?
Prije mnogo godina, neki siroti čovjek, baš poput mene,
sigurno se nasukao na tom otoku
i, poput mene, pomislio da može ostati ondje zauvijek.
Ali sve što mu je otok dao po danu, uzeo je po noći.
Tko zna koliko je sati proveo samo u društvu merkata,
koliko je usamljen bio.
Znam samo da je na koncu umro i da ga je otok progutao,
a od njega su ostali samo zubi.
Vidio sam kako mi život završava ako ostanem na otoku,
sam i zaboravljen.
Morao sam se vratiti u svijet, ili umrijeti pokušavajući.
Sutradan sam pripremao čamac.
Obnovio sam zalihe pitke vode, pojeo algi koliko god sam mogao
istrpao merkata koliko ih je stalo u spremište za Richarda Parkera.
Nisam mogao otići bez njega, naravno. To bi značilo ubiti ga.
I tako sam čekao da se vrati.
Znao sam da neće kasniti.
Richarde Parkeru!
Nitko nakon toga nije vidio taj plutajući otok,
a o tom drveću nećete čitati u prirodoslovnim knjigama.
Svejedno, da nisam naišao na otok, umro bih.
Da nisam otkrio taj zub, bio bih izgubljen, zauvijek sam.
Čak i kad je izgledalo da me Bog napustio, on me čuvao.
Čak i kad se činio ravnodušnim na moje patnje, on me čuvao.
I kad sam ostao bez ikakve nade u spas, dao mije počinak,
a potom mije dao znak da nastavim putovanje.
Kad smo stigli do meksičke obale, bilo me strah prestati držati čamac.
Ostao sam bez snage, bio sam veoma slab.
Plašio sam se da bih se mogao utopiti u pola metra vode,
toliko blizu spasu.
S teškoćom sam se dovukao do obale ipao na pijesak.
Bilo je toplo imeko, kao da stišćem lice uz Božji obraz.
A negdje, dva su se oka smijala što sam završio na obali.
Bio sam toliko iscrpljen da sam se jedva micao.
I tako, Richard Parker krenuo je ispred mene.
Protegnuo je noge ihodao uz obalu.
Zaustavio se na rubu džungle.
Bio sam uvjeren da će me pogledati,
priviti uši uz gla vu, zarežati,
ili na neki drugi način obilježiti kraj našeg odnosa.
Ali on je samo zurio ravno u džunglu.
I tako je Richard Parker, moj divlji suputnik,
zastrašujuće biće koje me držalo na životu,
zauvijek nestao iz mog života.
Nakon nekoliko sati pronašao me pripadnik moje vrste.
Otišao je i vratio se s ljudima koji su me odnijeli.
Plakao sam poput djeteta.
Ne zato što su me svladali osjećaji jer sam preživio, iako jesu,
već zato što me Richard Parker napustio bez ikakve ceremonije.
To mije slomi/o srce.
Znate, moj je otac imao pravo.
Richard Parker nikad me nije doživljavao kao prijatelja.
Nakon svega što smo prošli, nije se čak ni osvrnuo.
Ali moram vjerovati da u njegovim očima nisam vidio samo svoj odraz.
Znam to, osjećao sam to.
Čak i ako ne mogu dokazati.
Ostavio sam toliko toga iza sebe. Obitelj, zoološki vrt, Indiju, Anandi.
Čini se da je na koncu cijeli životjedan veliki čin puštanja.
Ali ono što uvijek najviše boli
jest ostati bez prilike da se oprostiš.
Nisam nikad mogao zahvaliti ocu za sve čemu me naučio.
Reći mu da nikad ne bih preživio bez njegovih lekcija.
Znam da je Richard Parker tigar, ali da sam barem rekao:
"Gotovo je. Preživjeli smo.
Hvala ti što si mi spasio život. Volim te, Richarde Parkeru.
Uvijek ću te se sjećati.
Neka te Bog čuva."
Ne znam što reći.
Teško je povjerovati, zar ne?
Teško je to pojmiti. Dokučiti što to sve znači.
Ako se dogodilo, dogodilo se. Zašto bi moralo nešto značiti?
Neki su dijelovi poprilično nevjerojatni.
Vidite, ja sam jedini preživio brodolom.
Zato su japanski brodari poslali dvojicu ljudi da me ispitaju
u meksičkoj bolnici u kojoj sam se oporavljao.
Još imam kopiju izvješća.
Morali su riješiti pitanje police osiguranja
i zanimalo ih je zašto je brod potonuo.
Ni oni mi nisu vjerovali.
IZVJEŠĆE OSIGURANJA 19. veljače 1978. g.
Tisuće merkata na plutajućem Ijudožderskom otoku,
a nitko ga nikad nije vidio? -Da, baš kao što sam vam rekao.
Banane ne plutaju.
Zašto spominješ banane?
Kažeš da je orangutanka doplutala na grozdu banana, ali one ne plutaju.
Siguran si u to?
Naravno da plutaju, ispitajte to sami.
U svakom slučaju, nismo došli razgovarati o merkatima i bananama.
Upravo sam vam dugo pričao i veoma sam umoran.
Došli smo jerje japanski teretni brod potonuo u Tihom oceanu.
To ću zauvijek pamtiti.
Ja sam izgubio čitavu obitelj.
Daj mu vode.
Ne želimo vas naprezati
i imate naše iskreno saučešće,
ali došli smo izdaleka
i nismo ništa bliži odgovoru zašto je brod potonuo.
Ali kad ne znam! Spavao sam, nešto me probudilo,
možda eksplozija, ne znam zasigurno, a onda je brod potonuo.
Što još želite od mene? -Priču zbog koje nećemo izgledati glupo.
Trebamo jednostavniju priču za naše izvješće.
Priču koju će naša tvrtka shvatiti i u koju svi možemo povjerovati.
Dakle, priču bez stvari koje nikad niste vidjeli?
Tako je.
Bez iznenađenja, bez životinja i otoka?
Da. Istinu.
Onda, što ste učinili?
Ispričao sam im drugu priču. Cetvero nas je preživjelo.
Kuhari mornar već su bili u čamcu.
Kuhar mi je dobacio kolut i uvukao me,
a majka se držala za banane i dovukla do čamca.
Kuharje bio oduran čovjek.
Pojeo je štakora.
Imali smo hrane za nekoliko tjedana, ali on je na početku našao štakora,
ubio ga, osušio na suncu i pojeo.
Bio je stvarno okrutan čovjek.
AIi i snalažIjiv.
On se dosjetio da sagradimo splav za lov ribe.
Umrli bismo već u prvim danima da njega nije bilo.
Mornarje bio isti onaj koji je donio rižu i umak, budist.
Nismo ga previše razumjeli, osim da pati.
Gadno je slomio nogu pri padu,
namjestili smo je koliko smo znali, ali inficirala se
i kuharje rekao da moramo nešto poduzeti ili će umrijeti.
On je htio to učiniti, ali mama ija morali bismo držati budista.
Vjerovao sam mu da to treba učiniti. I tako...
Stalno sam govorio: "Zao mi je, žao mi je..."
A on me stalno gledao. Oči su mu bile tako...
Nikad neću razumjeti zašto je taj čovjek morao patiti.
Još ga uvijek mogu čuti.
Sretni budist, jeo je samo rižu i umak od pečenja.
Nismo ga spasili, naravno. Umro je.
Sljedećeg jutra kuhar je ulovio prvu oradu,
a ja isprva nisam shvatio što je učinio, ali majka jest
i nikad je prije nisam vidio toliko ljutu.
"Ne cvili, budi sretna", rekao je,
"Trebamo više hrane ili ćemo umrijeti, u tome je bila stvar."
"U čemu?" majka je pitala.
"Pustio si da siroti dečko umre da dobiješ mamac, ti čudovište!"
Kuhar se razbjesnio i krenuo je prema njoj podignutom šakom,
ali majka ga je snažno pljusnula, točno preko lica.
Bio sam zaprepašten. Mislio sam da će je on smjesta ubiti.
AIi nije.
Kuhar nije prestao ni s mamcima, ne.
Mornar...
Završio je na isti način kao i štakor.
Kuharje bio snalažljiv.
Jedan tjedan poslije on je...
Zbog mene.
Zato što nisam uspio zadržati glupu kornjaču.
KIiznula mi je iz ruku i otplivala.
Kuhar me udario tako da su mi zubi škljocnuli i vidio sam zvijezde.
Očekivao sam nov udarac, ali majka ga je napala šakama,
vrišteći da je čudovište i meni da odem na splav.
Mislio sam da ide sa mnom, inače nikad ne bih...
Ne znam zašto nisam tražio da ona prva ode.
Svaki dan razmišljam o tome.
Skočio sam na splav i okrenuo se taman kad se pojavio nož.
Nisam mogao ništa.
Nisam mogao skrenuti pogled.
Izbacio ju je iz čamca u more.
A onda su došli morski psi i vidio sam kako su je...
Vidio sam.
Sutradan sam ga ubio.
Nije se odupirao. Znao je da je pretjerao, čak i po svojim mjerilima.
Ostavio je svoj nož na klupi i učinio sam mu što je on mornaru.
Bio je tako zao čovjek, ali ono što je još gore, on...
Pobudio je zlo u meni.
L moram živjeti s time.
Bio sam sam u čamcu za spašavanje
i besciljno plutao po Tihom oceanu.
L preživio sam.
Nakon toga više nisu postavljali pitanja.
Činilo se da se istražiteljima priča baš i ne sviđa.
AIi zahvalili su mi, poželjeli sve najbolje i otišli.
Dakle, priče...
I zebra i mornar slomili su nogu.
A hijena je ubila zebru i orangutanku.
Dakle... hijena je kuhar.
Mornarje zebra.
Vaša je majka orangutanka.
Avi ste...
Tigar.
Mogu Ii vas nešto pitati?
Naravno.
Ispričao sam vam dvije verzije o tome što se dogodilo na oceanu.
Nijedna ne objašnjava uzrok potonuća broda
i nitko ne može dokazati koja je od tih priča istinita.
U obje priče brod potone,
moja obitelj umre, a ja patim. -Istina.
Onda, koja vam je draža?
Ona s tigrom.
To je bolja priča.
Hvala vam. Isto tako stvari stoje i s Bogom.
Mamaji je imao pravo.
To je čudesna priča.
Doista ćete mi dopustiti da je napišem? -Naravno.
Napokon, nije Ii vas zato Mamaji poslao ovamo?
Moja je supruga stigla. Želite Ii ostati na večeri, čudesno kuha.
Nisam znao da imate suprugu. -I mačku i dvoje djece.
Vaša priča ima sretan kraj? -To ostaje na vama.
Priča je sada vaša.
"Zadivljujuća priča g. Patela o hrabrosti i ustrajnosti
nema premca u povijesti brodoloma.
Rijetki su brodolomci preživjeli toliko dugo na moru,
a nijedan u društvu odraslog bengalskog tigra."
Imamo gosta. Da vas upoznam.
Bok.
Drago mi je. -Adita.
Ravi.
Prijevod Danijel Birović
Distribucija Blitz film i video