V předchozích dílech jste viděli...
Teď pustí do šestýho patra každýho, co?
S Alvezem jsme pěšáci v penzi. Poznali jsme se v programu ARP.
Armádní rehabilitační program.
Pomáháme nemocným a zraněným vojákům s návratem do civilního života.
Nádor se rozšířil. Nic jiného dělat nemůžeme. Je mi líto.
Navždy věrná, navždy milovaná
Promiňte, že ruším. Máte chvilku?
Omluvte mě.
Všimla sis, jak po tobě koukal? Vypadáš jako jeho bývalá manželka.
Akta Sicarius
Vítejte u pořadu Akta Sicarius. Moderuje Brian Garrity.
Mým hostem je sám vrah Sicarius, Elias Voit.
Dopisy od fanoušků.
NEJSEM ubožák.
Jsem ubohý, ale víte, co je ještě ubožejší?
Někdo, kdo o tom natočí pořad, a každý, kdo ho poslouchá.
Ty fotky pořídil Lance Kingston, ale poslal vám je někdo jiný.
Váš fanoušek je ukradl.
Lance je jen prostředek k dosažení cíle. Obětní beránek.
Narušení perimetru. Přízemí.
Jedna oběť. Vnější chodba.
Vidíte někoho?
Ne.
Vy zmrdi!
- Nabít. - Dobře.
- Na můj povel. - Jdeme.
- Střelba na agenty. Nutné posily. - Rozumím. Posily jsou na cestě.
Ne.
Sklapni!
Prosím. Ne.
Už kurva ani krok.
Jen klid. Chceme pomoct.
- Nechci umřít. - Nikdo neumře.
Nelži jí, kurva.
Pane, odložte tu zbraň.
Jak se jmenujete?
Naser si. Tak se jmenuju. Proč mi je nedáte?
- Co vám nedáme, pane? - Moje léky! Potřebuju do prdele ty léky.
Dobře! Položte tu zbraň, pusťte tu ženu
- a slibuju, že... - Hej!
Myslíš, že tě tam nevidím?
- Chceš, aby ta slečinka umřela? - Ne! Pane, to ne!
Dejte mi sakra ty léky!
Agente Lowelle, zaměřili jste cíl?
- Ne. - Změna pozice. Zaměřit cíl.
Slečno, jak se jmenujete?
Melissa.
Ne! Nemluv s ní! Mluv se mnou!
- Velitelství, cíl zaměřen. - Rozumíš?
- Mám ho na ráně. - Tenhle chlápek?
Ten mě tak moc chce zabít, až to cítí.
Ale co když se netrefí? A schytá to tahle krasotinka.
- Pane. - Už dost těch keců, jo? Dost!
Budu počítat do tří,
- a buď mi přinesete ty léky... - Prosím, ne.
- ... nebo jí ustřelím palici. - Lowelle, můžeš. Střílej.
Jasný?
- Jedna. - Dejte mu, co chce!
- Dva. - Pane, zabijete ji, a my zabijeme vás!
- Střílej. - Tři!
Co to kurva bylo?
Vystřelil jsem.
Do prdele. Cos to udělal?
Zrušit! Konec! Zrušte to cvičení.
To byly ostrý.
- Do prdele. - Zavolejte O'Connora.
- O'Connore. - Zdravotníka. Hned.
Zajistěte si zbraně. Kontrola zásobníků.
Mám slepý.
Já taky.
Billy, nejsme ozbrojení. Odlož zbraň.
- Mluv s námi, Billy. - Zdravotník už jde.
Je mrtvý.
Vystřelil jsem.
- Ochranka. - Uzavřete prostor. Hned.
Máme tu aktivního střelce. Tohle není cvičení.
Rozumím.
Billy, asi za 30 vteřin naběhnou agenti doopravdy a zabijí tě.
Nechceš snad mít na rukou další krev. Billy, prosím. Podej mi tu zbraň.
Pomůžu ti, Billy, jo?
Dobře.
Já to kurva nechápu.
Co tě to napadlo?
Měl jsem střílet.
Vystřelil jsem.
Pozor všemu personálu. Nouzová situace. Budova je uzavřena.
Zůstaňte až do odvolání na svých místech.
Toto není cvičení. Opakuji, toto není cvičení.
MYŠLENKY ZLOČINCE: EVOLUCE
„Nemůžeme růst, když jsme zahanbeni,
a nemůžeme pomocí hanby měnit sebe nebo ostatní.“
Brené Brownová.
Takže Toma Millikena zastřelili?
Během cvičení pro vybrané agenty z týmu pro záchranu rukojmích.
- Cvičení s ostrými? - Je toho hodně k vyšetřování,
proto Rebecca požádala BAU o pomoc.
Bože, Alvez už to ví?
Je na místě s JJ.
Milliken pro něj byl jako rodina.
Briane, co jsem ti říkala o telefonátech v sobotu?
Emily, neobtěžoval bych tě, kdyby to nebylo tak důležité.
Mám u sebe důkaz o předzločinu.
Co je sakra předzločin?
- To je Tara? - Ahoj, Briane.
Co máš s tím předzločinem?
To se děje, než člověk spáchá daný zločin.
Ne, ten termín chápu. Co podle tebe máš?
Troufám si říct jistý manifest.
Adresoval mi ho fanoušek. Stojí tu, cituji:
„Někdo mě může nazývat fanouškem. Ale On mě musí nazývat Bohem.“
A jelikož je to prohlášení psané pořád dokola jako...
Pamatujete Jacka Nicholsona v Osvícení?
Začne šílet a píše pořád dokola jednu větu. Samá práce a žádná zábava...
- Jo, ten film jsem viděla. - Měla bys vidět tohle.
Nejen, že to své prohlášení napsal opakovaně, ale také do tvarů.
Celé je to úplně praštěné. Jako by...
a uznávám, že nejsem profilovač, ale očividně má něco za lubem.
Kde jsi?
Nedaleko. Doslova za rohem. Fakt by ses na to měla podívat.
Dobře, zařídím ti propustku.
Jeden průšvih za druhým.
O tohle se postaráme s Davidem.
Díky. Já musím do výcvikového střediska.
Jo.
Nebo jí ustřelím palici.
-Jedna. - Dejte mu, co chce.
- Dva. - Pane, zabijete ji, a my zabijeme vás!
-Tři! - Kdo to ještě ví?
Díky lockdownu jen ti nezbytní. Ředitel, ministryně, prezident.
Před médii to udržíme tak 24 hodin.
Ale v této vládě nemáme moc přátel.
Takový incident je přesně ta záminka, díky níž můžou rozebrat oddělení.
- Petere, moc mě to mrzí. - Pořád tomu nemůžu uvěřit.
To je Peter O’Connor, Millikenův náčelník štábu.
Tom vás a váš tým vychvaloval. Nedávno za vámi přišel s případem, že?
Ano. Vyšetřování nejasného úmrtí.
A teď i on sám zemřel za nejasných okolností.
Zas tak nejasné bohužel nebyly.
Smrtící ránu vypálil agent Billy Lowell. Jediný měl zbraň s ostrými náboji.
Ano, to se zdá očividné.
Nicméně oficiálně stále musíme určit, zda šlo o vraždu, nebo úmrtí z nedbalosti.
Jistě.
Ve výcviku jsem byla už dávno,
ale je teď běžné, že zásahový tým provádí cvičení s herci a skutečnými zbraněmi?
Ne, není to běžné,
ale Tom měl vlastní metodologii a od vedení měl volnou ruku.
Když něco chtěl udělat, udělal to.
V tomto případě měl pocit, že agenti potřebují mnohem reálnější zkušenosti.
Účastnila se cvičení celá třída vybraných agentů?
Ne, jen agenti Helm, Barlow a Lowell. V té jednotce byli tři muži.
Agent Lowell už je ve vazbě, ale budeme muset vyslechnout
- i agenty Helma a Barlowa. - Jistě.
Už si soudní lékař odvezl tělo?
- Právě ho odváží. - Promiňte.
Luku.
Chvilinku.
Říkala jsem mu, že tohle by možná měl vynechat.
Jo.
- Briane. - Taro!
No, já... Moc rád tě zase vidím.
Kde je Emily?
Myslí si, že bude lepší, když se na to mrknu já s Tarou.
Dobře.
Ale vzhledem k naší minulosti, nebylo by lepší, kdybychom s Tarou...
Ne. Tudy.
„Někdo mě může nazývat fanouškem. Ale On mě musí nazývat Bohem.“
Co jsem vám říkal? „Redrum, vražda.“
Kdy ti to přišlo?
- Včera. - Včera?
Otevřel jsem to dneska.
Razítko z Kensingtonu, Pensylvánie.
Vy už jste tohle viděli, co?
Dáš nám chvilku?
Na nic nesahej.
Je to naprosto stejné jako to, co poslal Voitovi.
Ale proč to posílá Garritymu?
- Poslouchá Garrityho podcast. - Ale ta zpráva se i tak dostane k Voitovi.
Ten pitomej podlejzák dokonce napsal On s velkým O.
Jasně. Přisuzuje Voitovi status Boha.
Status, který s ním chce sdílet.
Snaží se Garrityho vyprovokovat, aby dostal Voita zpátky do podcastu?
To jako doufá na kolenou, že ho Voit taky nazve bohem?
- Jo, starý bůh korunuje nového. - Nad čím přemýšlíš?
Nebude se ti to líbit, ale...
musíme s tím za Voitem.
Jasně, že s tím musíme za Voitem. Vím to. Proč by se mi to nemělo líbit?
- To ty nechceš být v jeho blízkosti. - Ale ty se musíš postarat o to,
aby Garrity neměl pocit, že si s ním zahráváme.
Ale my si s ním zahráváme.
Ale nesmí říct, co ví.
Jo, máš pravdu. Já vím. Jenom...
Možná vypadám jako jeho bývalá, ale nemusím být naše hlavní strategie.
Dobře, jsem otevřený jiné.
Jinou nemám.
Nechci, abys ho vodila za ručičku.
Jen mu řekni, ať jde domů a čeká na další pokyny.
Ať má pocit, že je součástí nějakého zvláštního vyšetřování.
Věří ti.
Fajn.
- Vážíme si toho, že jsi nám to přinesl. - Máš večer volno?
- Prosím? - Volno. Na večeři, na drink.
Vím, načasování není nejlepší, vzhledem k honu na sériového vraha a tak.
Jsem vdaná, Briane.
Kdy ses...
Gratuluju.
- Děkuju. - Jo. Ten chlap má štěstí.
Holka.
Jo, soustřeďme se.
Briane, potřebujeme, abys nám pomohl zahájit zvláštní tajné vyšetřování.
- Tajné? - Přesně tak.
Takže teď musíš jít domů a počkat,
až tě ten člověk znovu kontaktuje.
Až se ozve, zavoláš mi a odpíchneme se od toho.
- Mám ti zavolat. - Ano, správně.
Nemám tvoje číslo.
Dám ti číslo do práce.
Na ústřednu.
Chceš si promluvit?
Není dobré v sobě ucpávat emoce.
Nevím, proč jsem to řekla takhle.
Ale no tak, nemusím ti říkat,
že čím hlouběji ten smutek potlačíš, tím víc to bude bolet.
Řekla jsi to.
- Cože? - Řekla jsi, že mi to neřekneš,
- a pak jsi to řekla. - Neodbočuj. Prostě...
Jen by bylo dobré si promluvit s někým,
kdo je na tvé vlně.
Konkrétně se mnou.
Já ti rozumím.
Opravdu.
Já vím.
Vím, co řekneš.
Že jsem si s Millikenem moc blízký a nemůžu být nestranný.
Děláš na tom.
Jen ti chci připomenout, jdi tam, kam tě zavedou důkazy.
Nenech se ovlivnit svým vztahem k oběti.
Tyler na tebe čeká.
Díky.
- Jedna. - Dejte mu, co chce.
- Dva. - Pane, zabijete ji, a my zabijeme vás!
Tři!
Proč?
Tři!
Proč?
Budeme tu sedět a dívat se na to pořád dokola,
dokud mi neodpovíte na otázku.
Měl jsem...
Prosím?
Měl jsem ho na ráně...
- Měl jsem ho na ráně. Vystřelil jsem. - To jsi kurva vystřelil.
Proč myslíte, že agent Lowell neříká nic kromě:
„Měl jsem ho na ráně. Vystřelil jsem.“ Jako by to byla nějaká mantra.
Ježíši Kriste, tohle nám Milliken vtloukal do hlavy.
Co?
Milliken navrhl scénář pro zásahovou jednotku,
kdy únosce nelze dostat živého.
Billy, Joey a já jsme byli v jednom týmu, takže jsme se střídali.
- Na místě toho, kdo útočníka zastřelí? - Jo. Já a Joey jsme s tím neměli problém.
Zvládali jsme to se zavřenýma očima,
zvlášť když jsme používali laserové pistole
a mířili na cvičné figuríny, ale nevím, co se dělo s Billym.
Ani jednou to nedokázal.
Pokaždé úplně ztuhnul, což Millikena vytáčelo do ruda.
Millikenovy výbuchy znám z první ruky. Nic hezkýho.
Měl to v popisu práce. Připravovat agenty do akce.
Jo, bezpochyby.
Proto Billy doháněl Millikena k šílenství.
Agente Lowelle,
proč váháte?
V sázce jsou životy, synu. Rozumíš tomu, že?
Ano, jo.
Chceš se dívat? Kup si lístek.
Ano, pane. Pane, ale...
Už žádné výmluvy. Jestli ho máš na ráně, vystřelíš.
Ano.
- Ano, a dál? - Ano, pane.
Ne.
Teď to řekni. Mám ho na ráně. Vystřelím.
- Mám... - Mám ho na ráně.
- Vystřelím.
Vystřelím.
Dobře.
Sjedeme to znovu.
Jo.
Zkoušeli jsme to pořád dokola.
A tak jsme přešli od figurín k hercům.
Od laserových pistolí k opravdovým zbraním se slepými náboji.
Ale přitopit pod kotlem Billymu nepomohlo.
Je ztracenej případ.
A osobně jsem si myslel, že je jen otázkou času, než mu úplně přeskočí.
Pokárání je jedna věc.
Zašlo to mnohem dál než k pokárání.
Lowelle, můžeš. Střílej.
- Jedna. - Dejte mu, co chce, prosím.
- Dva. - Vystřel.
Pane, zabijete ji, a my zabijeme vás.
Vystřel.
Tři.
Zatraceně!
Děláš si ze mě prdel?
Kvůli tobě zemřelo další rukojmí.
Co mám kurva dělat, abych ti to dostal do palice? Co?
Mám ho na ráně.
Mám vystřelit?
Vy...
Vystřelím.
Trefa.
Dáme to znovu.
A nemysli si, že nečekám tvou žádost.
Jdeme!
Žádost.
Vy víte, jakou žádost myslel. Já vím, že ano.
Žádost o odstoupení.
Já to chápu. Milliken vám dává sodu.
Ohrožuje vaši budoucnost.
Už jste to nemohl vydržet. Co jinýho se dalo dělat?
Vystřelil jsem na něj, ale nezabil jsem ho.
Hej, Billy.
Přestaň si ze mě dělat prdel.
Prohledáme ti skříňku.
Až porovnáme náboje ve tvé skrýši s těmi v zásobníku...
Měl jsem slepé jako všichni ostatní, přísahám.
- Ale zjevně ne. - Já vím.
Já tomu nerozumím.
Milliken osobně rozdal zbraně i slepý náboje
a všechno jsme napřed zkontrolovali.
Používali jste
- Millikenovy zbraně a slepé náboje? - Ano.
- Přestaň lhát. - Nelžu. Ověřte to, přísahám.
Agente Lowelle, scénář během cvičení
zahrnoval aktivního střelce v kanceláři.
Vaši kolegové zmínili, že Milliken trochu odbočil a vydával se za...
Za šílence, kterému nechtěli dát léky.
Věděl jste vy nebo kolegové, že Milliken sám užívá antidepresiva?
Zmínil se o tom?
Počkej chvíli.
Chci s tebou mluvit o samotě.
- Co to děláš? - Tom mi řekl, že bere citalopram.
- No a? Není to relevantní. - Luku, jistěže to je relevantní.
Zdá se, že Tom se choval čím dál nevyzpytatelněji.
Ne, zdá se, že hledáš výmluvu, ne motiv.
Luku, Tylere.
Jak jsme na tom?
- Nepřiznal se, ale jde o úmyslnou vraždu. - Možná to byla sebevražda.
Sebevražda? Co to meleš?
Pokud ty zbraně měl pod kontrolou Milliken a jeho chování ovlivňovalo
zneužívání nebo neužívání předepsaných léků, je to možné.
Ne, není to možné. Je to naprosto nemožné.
Máme balistiku té kulky. Shoduje se s Millikenovou služební zbraní.
Jo, a myslím, že chtěl, aby střílel agent Lowell.
Tak ty myslíš?
Tom celý život pomáhá veteránům s duševními poruchami.
Nikdy by si nevzal život.
Počkat.
Vidím to tak, že máte dvě možné teorie.
Snižte to na jednu.
Myslíte, že je to další zkouška?
Jo, ale nejen pro nás.
Zjišťuje si, jak moc se ovládá.
A proto to poslal Garritymu a ne vám.
Z nějakého důvodu se snaží zbrzdit. Pokud to nedokáže,
- bude to někoho jiného stát život. - Pokud už nezabil.
Možná ano, a teď chce být nazýván Bohem,
protože cítí, že má moc projevit slitování.
- Zvolit, kdo bude žít a kdo zemře. - Ale nejdřív mu máte předat pochodeň.
Proto píše s velkým O, když na vás odkazuje.
Bez vašeho schválení nebude cítit ten zvláštní vztah.
Možná má další důvod, proč to poslal Garritymu.
- Zkusit mě znovu dostat do toho podcastu. - Jo, to se nestane.
Dobře, ale možná kdyby v podcastu slyšel hlas někoho jiného,
zaujalo by ho to natolik, že bude neopatrný a prozradí se.
- Fajn, koho máte na mysli? - Mě.
Ano.
Ne.
Jestli je můj fanoušek, snaží se jít v mých stopách.
Takže četl všechny vaše knihy.
- Nejsou to návody. - Respektuje vás.
Vedl jste tým, který mě dopadl.
Když vás uslyší živě v Brianově podcastu, nechápu,
jak by se mohl neozvat.
Jste jediný, komu by se mohl vzdát.
Protože...
Protože ti věří.
Víte, že mám pravdu, jinak byste tu nebyl.
- Promiňte, že rušíme. - V pořádku. Co potřebujete?
Při procházení zpráv jsme nenašli žádnou o tom,
jak Milliken vytáhl na agenta Lowella služební zbraň.
Bohužel mě to nepřekvapuje.
Nahlásil to někdo?
Mně ne, ale spousta anonymních hlášení
zaslaných na Úřad profesní odpovědnosti
- se prý trochu zdržela. - Přátelé na vysokých místech?
To jsou jen dohady.
Z osobní zkušenosti vím jen to, že měl výsledky.
Nechal projít jen ty nejlepší z nejlepších.
Takže tvrdíte, že byli ochotní přimhouřit oko,
když tu a tam překročil hranici?
To tvrdíte vy. Ale nemohl bych nesouhlasit.
Ten nový kurz. Ničí mě. Spouští všechny moje staré návyky.
Prostě nejsem... Já nevím.
Ne. Nemůžeš to ukončit slovy „Já nevím.“ Mluv se mnou.
Cindy. Není šťastná.
No tak. Vždyť jste... už překonali horší věci, ne?
No...
Výhoda toho, když člověk zestárne a zmoudří,
je ta, že si uvědomí, že nemusí po zbytek života snášet sračky.
- Ty snášíš její sračky? - Ne, já ne. Cindy.
Ona po většinu života snáší ty moje.
Chodíte do poradny?
Jo. Dvakrát týdně.
Stejně je problém ve mně.
Nevím, co se sakra děje.
Tahám si práci domů. Štěkám na ni rozkazy jako velitel výcviku. Je to zlý, Luku.
Jeden moudrý muž mi kdysi řekl, že jedna věc je rozpoznat problém
a druhá na něm pracovat.
- Jen slova. - Dokud je nerealizuješ.
Nevím, co bych si bez ní počal,
víš?
Možná potřebuješ volno.
Máš dopito.
Chceš ještě?
Ne, díky.
No tak. Ještě jednu rundu na mě.
- Jasně. - Hodnej. Tak se mi to líbí.
Vypadá to, že musíme znovu vyslechnout všechny vybrané agenty.
Jsi v pohodě?
Není to fér.
To smrt nebývá.
Ne smrt.
Zármutek.
Do prdele. Já...
Promiň, já...
- Jsi ta poslední, komu bych to měl říkat. - Ne, já to chápu.
Jen nechci...
aby sis myslela, že srovnávám to, čím sis prošla ty, s tím, čím procházím já.
Luku, přestaň.
Já to chápu.
Každý prožívá zármutek po svém.
Ježíši, už je to přes rok
a neuplyne den, kdy bych u kluků neviděla Willovy oči
nebo jeho smysl pro humor.
Je to... Je to kurva brutální.
Zármutek není laskavý.
Ani racionální, ani fér.
Ale věř mi,
když si nedáš prostor ho procítit,
když se od těch pocitů odřízneš,
bude to mnohem horší.
Jo.
Takže...
Jak ti můžeme dát potřebný prostor?
Myslel jsem, že zvládnu ten případ vést,
ale potřebuju, abys to s Tylerem vzala za mě.
Pomůžeme ti.
Díky.
Agente Barlowe, co nám ještě můžete říct o Millikenově chování mimo cvičení?
Mimo cvičení jsem s ním moc času netrávil.
A co před brífinky nebo po cvičení?
Možná při konzultačních hodinách?
Párkrát jsem za ním asi zašel.
Asi je pravda, že během cvičení býval drsný,
ale když byl poslední dobou sám...
začalo to být divné.
Jak to?
Šel jsem za ním s procesním dotazem.
Vešel jsem tam, on seděl za stolem.
On mě neviděl, ale já jeho ano
a on brečel.
Jo, Joey mi o tom řekl.
Říkal, že fakt vzlykal.
Nedávalo to smysl.
Sice nás čekalo další hodnocení, ale byl to den bez stresu.
Něco se mu dostalo pod kůži.
Něco ti řeknu. Toma Millikena znám přes 20 let.
- Nikdy jsem ho neviděl brečet. - Luku.
Já vlastně přece taky ne.
Řekl mi to Joey.
Joey nám nedokázal říct, co agenta Millikena trápilo. Ty ano?
Dobře, nejsem si jistý.
Kolovaly zvěsti.
Že ho opouští žena.
Cindy? To ne.
- To je jeho žena? - Jo.
Jak jsem řekl, nemůžu říct se stoprocentní jistotou,
že ho žena chtěla opustit. Jen jsem to zaslechl.
V pohodě?
Cindy.
Luku.
- Cindy. Moc mě to mrzí. - Ráda tě vidím.
- Tohle je ze dne, kdy odešel z armády. - Jo.
- Jo, ty doby si pamatuju. - Každých šest měsíců nová mise.
Dlouhé telefonáty domů.
- Nebo týdny vůbec nic. - Jo.
Po odchodu do penze se chtěl konečně usadit.
Koupit dům, nependlovat mezi základnami.
Řekl mi, že jeho nejlepší rozhodnutí v životě bylo dát se k FBI.
- Prý měl pocit, že vy dva konečně... - Konečně máme čas na sebe. Jo.
- Jo. - Jasně.
Občas lidé, kteří nejvíc pomáhají druhým, nedokáží pomoct sami sobě.
Nevím, co tím myslíš.
Cindy, BAU dává dohromady, co se stalo,
a objevily se jisté informace,
které naznačují, že Tom mohl jednat sebedestruktivně.
Že možná měl sebevražedné sklony.
Tom?
Kdo ti to řekl?
- To nemůžu říct. - Rozhodně ne, Luku.
A neříkám to jen jako jeho žena.
Cindy, chtěla jsi ho opustit?
Ty jo.
Neptal bych se, kdybych nemusel.
Nevěřím tomu. Ale jeden Tomův agent v zácviku ho viděl
samotného v kanceláři hystericky brečet.
Chlap vidí chlapa brečet, takže hned musí mít sebevražedné sklony?
Luku, jsi profilovač. Měl by ses vyznat.
Vím, že Tom bojoval s tím, jak moc ti ubližuje.
Ano.
Ano, to, že Tom přes 30 let pohřbíval své city, ničilo náš vztah.
Ale Tom přece vždycky bojoval do posledního dechu.
Našel si nového terapeuta.
Bral nové léky. A konečně odkrýval své emoce, svou pravdu.
A ano, nedávno ho to rozplakalo, což bylo dobré pro něj i pro nás.
Takže ses nechtěla rozvést.
Dokud na tom pracoval, nehodlala jsem ho opustit.
A jasně jsem mu to řekla.
Takže ve tvých očích
měl Tom problém jen s prací.
Pro muže jako Tom, který cítil velkou zodpovědnost
za přípravu příští generace bojovníků,
bylo těžké se rozhodnout, jestli chce být milovaný, nebo obávaný.
- Já jsem ho miloval. - Mnoho jiných by asi nesouhlasilo.
O posledním kurzu mi řekl, že to nejlepší, co jim může dát, je nechat je vyřadit.
Proto se ten mladík rozhodl vzít Tomovi život, že?
Že jo?
- Ahoj. Máš chvilku? - Jo, jasně.
Poslyš...
Dělám, co jsme si řekli, a sleduju, kam mě zavedou důkazy.
Lowell evidentně Toma zastřelil a...
Nezabil ho ani omylem, ani úmyslně.
- Takže sebevražda? - Ne.
Nevím, proč mě to nenapadlo hned.
I když Tom vypichoval Lowellovy slabiny, zodpovědnost by přisoudil celé jednotce.
- Všichni za jednoho. - Takové pouto je zásadní.
A pokud mu Tom vyhrožoval vyřazením, týkalo by se to všech tří agentů,
včetně agentů Barlowa a Helma.
Takže myslíš, že jeden z nich nebo oba...
Schválně dal Lowellovi zásobník s ostrými náboji.
Lowell byl dokonalý obětní beránek.
Kdyby to nevyšlo, měli plán B.
Millikenovo nevyzpytatelné chování naznačuje možnost sebevraždy.
Tak jako tak byli krytí.
- Až doteď. - Ne, až do chvíle, kdy jim to dokážeme.
A máme jen hodinu, než to praskne.
Luku.
Dobrá práce.
Tvoje teorie dává smysl, ale podle výslechů si nejsem jistý.
Barlow a Helm by takový podvod nevymysleli.
Já vím, ale myslím, že se to dá ověřit.
- Uděláme s Lowellem kognitivní sezení. - Ano.
Trauma mu brání nám říct, co přesně se stalo před tím cvičením a během něj.
- Měl bys to udělat ty. - Ne.
Luku.
Je mezi námi jisté napětí. Nebude schopen se uvolnit.
- S tebou se do té situace hned vžije. - Souhlasím.
Budeme tady, kdybys potřeboval.
Ne. Nechci to dělat.
- Agente Lowelle... - Ne.
- Od začátku ode mě chcete slyšet přiznání. - Poslyšte, Billy. Omlouvám se.
Omlouvám se, ano?
Chci k vám být upřímný.
S agentem Millikenem...
S Tomem jsme si byli blízcí.
Byl pro mě jako rodina a...
Slyšet o některých věcech, které říkal a dělal, bylo těžké.
Proto jsem k vám nebyl fér.
Omlouvám se.
Tak dobře.
Pokud jste ochotný podstoupit to, čemu říkáme kognitivní rozhovor,
věřím, že by nám to hodně pomohlo zjistit, co se stalo,
a společně najít pravdu.
Dobře.
Jak začneme?
Proč jste se dal k FBI?
Když jsem vyrůstal,
nevěřil jsem si.
To zařídil táta.
Chtěl jsem mu něco dokázat,
tak jsem se přihlásil k FBI
a přijali mě.
Táta tomu nemohl uvěřit.
Ale...
Víte,
s velkými očekáváními všechno...
Narůstalo?
Jo.
Zvlášť když jsem se přidal k týmu pro záchranu rukojmích.
Tehdy jsem...
začal mívat panické ataky.
- A agent Milliken pro to neměl pochopení. - Měl.
A...
neměl.
Jako Jekyll a Hyde.
On mi...
doporučil poradce, ale...
pořád šlo o to,
že na moje problémy nemá nikdo čas.
V sázce jsou životy.
Ale nevzdal jste to.
- Pořád jsem chtěl něco dokázat. - Otci?
Jo.
A agent Milliken vám ho připomínal?
Ano.
Pokaždé...
když na mě křičel...
slyšel jsem tátův hlas a...
doslova jsem se třásl.
Billy, požádám vás, abyste zavřel oči. Ano?
Zhluboka se nadechněte.
Dobře, vrátíme se tam.
Tak jo. Agent Milliken. Rozdává zbraně.
Ukazuje, že v zásobnících jsou slepé. Je to tak?
Ano, je to tak.
Ale Joey, Owen a já... to znovu zkontrolujeme.
A co bylo dál?
Znovu jsme zahájili cvičení.
Určitě?
Ano.
Billy, zavřete oči.
Agent Milliken na vás štěká,
abyste se připravili a začali s cvičením.
Zatraceně, Lowelle. V sázce jsou životy, synu.
Když to nezvládneš, lidi umřou.
Je to prosté.
Podívej se na mě.
Že na tebe řvu?
Jestli nezvládneš mě, nezvládneš tuhle práci.
Ale FBI potřebuje i kancelářské krysy.
Chceš se dívat? Kup si lístek. Jinak...
Slyším tátu.
- Už kurva žádný výmluvy. - A začnu se třást.
Vystřelíš. Rozumíš?
- Zvedá se mi žaludek a nejde to potlačit. - Sjedeme to znovu.
Zvracím.
Co na to Milliken?
Byl naštvaný.
Všichni byli naštvaní.
Joey a Owen si říkali,
„Ježíši. Už je to tu zas.“
Dobře, co se děje dál?
Pak jsem...
ucítil na zádech ruku.
Čí ruku?
To zvládneš, Billy.
Byl to O’Connor.
- Millikenův náčelník štábu? - Ano.
Teď si vzpomínám...
jak mě poplácal po zádech.
Billy, to zvládneš.
- Tohle ti vypadlo. - Sakra. Díky.
Ježíši Kriste.
- Myslel jsem, že mi chce pomoct. - Znovu nabít.
Já to...
Já to nechápu.
Proč by mi to dělal?
Šlo mu jenom o to, aby to někdo odskákal.
Ale spoušť jsem stiskl já.
Bude to moje slovo proti jeho. Kdo mi bude věřit?
- Díky, Petere. - V pořádku.
- Dostali jste ty zprávy, co jsem poslal? - Ano.
- Ale musíme se podívat ještě na něco. - Na co?
Myslíme, že si agent Milliken vedl deník. Měl ho v sejfu.
Když si jeho žena přijela pro jeho věci, nebyl jste tu, abyste jí ho otevřel.
Ne, ale můžu vám ho dát teď.
Žádný deník nevidím.
Ustupte, prosím.
NÁBOJE RÁŽE 9 mm
Petere O’Connore, jste zatčen za vraždu agenta Toma Millikena.
Co to sakra děláte?
Balistika potvrdila, že Millikena zabila vlastní kulka.
Svou munici vždy uchovával v tomto sejfu.
Cindy říkala, že kombinaci znala kromě manžela ještě jedna osoba.
- A to jste vy. - To je šílené. Dal jsem tomu muži všechno.
Zjevně. Ale nemohl jste si pomoct. Nasměroval jste nás na OPO.
Na ty anonymní stížnosti.
Jedna byla kvůli agentovi, který byl propuštěn
a o týden později si vzal život.
Matthew O’Connor.
Váš bratr.
Nikdo to neřešil, tak jste to musel vzít do vlastních rukou.
OPO je k smíchu. Jaký to má sakra smysl? Pravidla nikdy neplatí pro všechny stejně.
- Někomu se měří jinak. - Váš bratr si zasloužil víc.
- A Milliken dostal, co si zasloužil on. - A co Billy? Ten si to nezasloužil vůbec.
Odveďte ho odsud.
Zkouška jedna, zkouška dvě. Náš pan kaplan v kapli plakal.
Pokud mohu, váš scénář je dobrý, ale rád bych navrhl pár malých vylepšení.
Možná pár přechodů k mým reklamním přestávkám.
Ne, drž se slov na stránce.
Už jsme to probírali.
Ty vážně nechápeš závažnost toho, co tu děláme?
Chápu to moc dobře, ale vážně,
jestli je ten chlap fanda podcastu,
nejspíš pozná rozdíl mezi mou skutečnou verzí a léčkou.
- Není to léčka. - Víš, jak to myslím.
Briane, jsme připravení.
A budeš skvělý.
Až budeme ve vysílání, doufáme,
že text ve scénáři přiměje tohoto fanouška zavolat.
A pak ho musíme udržet na lince dost dlouho, abychom zjistili jeho polohu...
Nebo získali slušný profil.
Já vím. Říkali jste mi to.
Taky jsme ti říkali, že když se od scénáře odchýlíš
o jedinou slabiku, někdo může zemřít.
Je to jasné?
Naprosto.
To bude podcast století.
Ahoj, Briane.
Zvláštní host?
Bude jen pozorovat.
Ignoruj ho. Myslím to vážně.
Neříkej ani slovo o tom, že tu je.
Dobře, ale nedávalo by větší smysl, kdyby ten chlap mohl mluvit přímo s ním?
Žádné další otázky. Drž se scénáře.
Penelope.
Dobře, Emily, můžeme. Sleduju příchozí hovory.
„Vítejte u velmi speciální epizody pořadu Akta Sicarius.
Hlásíme se vám živě z FBI
a je tu s námi slavný spisovatel a zvláštní agent David Rossi.“
- Díky, žes přišel, Davide. - Díky za pozvání, Briane.
„Tohle je živé vysílání, tak se nestyďte a zavolejte nám. Naše číslo najdete
na oficiální webové stránce Akt Sicarius.“
„Davide, tvá legendární kariéra nabízí spoustu témat k hovoru,
ale pro naše účely se zaměříme výhradně na Eliase Voita, vraha Sicariuse.
Rád bych začal od začátku.“
„Pověz mi, kdy ses dozvěděl o tom, že dr. Tara Lewisová našla
v okrase Yakima zakopaný přepravní kontejner?“
Moje otázka se týká Benjamina Reevese. Je pravda, že Reeves v podstatě...
Druhá ulice je prý nejběžnější název ulice v Americe...
Na záznamu z kamery v železářství jsem Voita sice neidentifikoval,
ale viděl jsem, jak si sahá do zadní kapsy
a snaží se vypnout zvuk na mobilu.
Díky čemuž jste nechal prověřit hovory z té oblasti a do ní?
Ano, přesně tak.
Díky za zavolání, Olivere.
Takže... „Provedete to vyhledávání
a máte stovky hovorů, které je třeba projít,
ale protože víte, kdy k nim došlo, mohli jste to zaměřit na Seattle.“
Ano. Protože...
SKRYTÁ IP ADRESA
Zastavím vás, protože máme dalšího volajícího.
SHODA IP POTVRZENA
Zdravím, jste v živém vysílání s Brianem Garritym a agetem Davidem Rossim.
- S kým máme to potěšení mluvit? - Říkejte mi Bůh.
Dobře, budeme vám říkat Bůh.
Máte otázku?
Proč pavouci rodu Sicarius?
- Emily, izolovala jsem telefonní linku. - Dá se vysledovat?
- Ne tak docela. - Zavedl protiopatření?
Rozhodně se od Voita učil.
Nech linku otevřenou,
ale zastav ten živý přenos.
- Dobře, jo. - ... aspekt případu Sicarius.
Jako fanoušek podcastu samozřejmě znáte výpověď Eliase Voita ohledně pavouků.
Ať odpoví David Rossi. Proč Sicarius?
Ten hlas poznávám.
To je Lance Kingston.
- Ale on náš Bůh být nemůže. - Není. Je jeho rukojmí.
Zjevně nejste spokojený s odpovědí samotného Voita.
„To nejsem.
Byli ti pavouci Sicarius součástí Voitova výcviku u kontrarozvědky?“
„V předchozí epizodě jsem popsal, jak jsem jisté aspekty
Akt Sicarius přikrášlil pro dramatické účely.
Pravdou je, že jsem lhal.
Elias Voit nemá s FBI nic společného
a nemá spojení s žádnou vládní agenturou ani programem.“
Říkáte, že Voit je jedinečný?
Je vzácný, ale jedinečný není.
Jako vy.
„Snažíte se mě profilovat?“
To nemůžu, ani kdybych chtěl, protože s vámi nemluvím.
Mluvím s Lancem Kingstonem, kterého držíte jako zajatce.
Penelope, povídej.
Jsem blízko. Jsem fakt blízko.
Nemáme moc času.
No jo, já vím.
A důvod, proč Lance stále držíte...
LANCE JE 0
... a používáte ho jako zástupce,
je ten, že Lancova smrt vás nijak neuspokojí.
- Ramona Havenerová. - Co s ní?
Voit ušetřil její život a její svědectví vedlo k jeho odsouzení.
Voit Ramonu neušetřil. Předal ji Arthuru Kielovi,
o kterém věděl, že ji zneužije a uškrtí.
-„Ale Arthur Kiel to neudělal.“ - Ne. Protože jsme ji našli první.
Proč ji Voit nezabil sám?
No, to bylo...
To bylo proto, že mu Ramona připomínala jeho bývalou manželku Sydney.
Mám ho.
Skladiště Stash-All, Richmond, Virginie. Garáž, kterou si pronajímá Lance Kingston.
- Skladiště Stash-All v Richmondu. - Jedu tam.
Bože, jsi pořád s námi?
Je tam?
- Kdo? - Voit.
Ne.
- Panebože, ne! - Co to...
Lanci?
Ne. Přestaň!
- Briane. - Řekněte mu to, kurva.
Prosím, přestaň! Zabije mě!
- Ano, je tady. - Ne.
Ne! Ne, nedělej to. Přestaň!
Lanci?
Voit je tady. Můžete s ním mluvit.
VOLAJÍCÍ SE ODPOJIL
Panebože.
Co se to stalo?
Způsobil jsi smrt člověka.
České titulky: Lenka Večerková