Din episoadele anterioare...
Henry va avea timp să-și facă amintiri în noua casă
înainte să se mute la căminul unei facultăți.
- Probabil va fi pe Coasta de Est. - California a fost mereu pe lista lui.
Cât timp durează?
Constructorul a zis două, poate trei săptămâni.
Mulțumesc mult.
De ce-l mai interoghezi?
Ca să aflăm cum a devenit Lee Duval Elias Voit, și apoi Sicarius.
Crezi că, dacă-ți explic totul, vei putea opri pe altcineva.
Bun-venit la Dosarele Sicarius! Pot să-ți spun Elias?
E trist cât de jalnic sunt.
Dar știi ce e și mai jalnic? O emisiune despre mine.
Și oricine îl ascultă.
COLORADO SPRINGS, COLORADO
Ce vrei?
Sunt bani în dormitorul de sus. Ia-i!
Te rog, ia orice vrei, dar lasă-ne în pace!
- Credeți că banii vă vor elibera. - Da. Asta vrei, nu?
Nu!
Erezie.
Erezia e motivul pentru care sunt aici.
- Ce erezie? - Despre ce vorbești?
Mărturisește.
Nu înțeleg la ce te referi!
- Pentru Dumnezeu, spune-i! - Ce să-i spun? Nu știu!
Nu știu! Orice-ai făcut!
Spune-mi!
- Isuse! - Nu!
- Te rog! - Spune-mi!
- Te rog! Avem un fiu. - Bine!
- Mărturisesc. - Ce?
Mărturisesc.
Adevărul e că eu am fost de vină.
Eu am ordonat concedierile din companie anul trecut, bine?
- Doamne, Charles... - Știu!
Nu era musai, dar așa am decis. Dacă ai fost concediat...
Îmi pare rău. A fost o greșeală.
- Nu trebuia să facem așa ceva... - Poate îndrepta răul făcut!
- Poți, nu? - Da, sigur că pot.
Vezi? Rezolvă el problema, se termină totul și ne dai drumul!
Jur pe Dumnezeu!
Jur!
Doamne!
MINȚI CRIMINALE: EVOLUȚIE
„Munca are un sfârșit. Educația, niciodată.” Alexandre Dumas.
Toate paginile astea? Și nu sunt modificate în Photoshop?
Nu, criminaliștii au confirmat că textul a fost dactilografiat
cu o mașină de scris mecanică.
Doamne! Cât timp și efort...
Cuiva nu i-a plăcut că Voit l-a făcut jalnic în podcastul lui Garrity.
- E ceva ce trebuie luat în serios? - Voit așa crede.
- Crede că e o amenințare? - Crede că e menit să-i atragă atenția.
- Un fan nebun și dezamăgit? - Care acum are ceva de dovedit.
Ar putea fi Mark David Chapman al lui Voit.
- Presupun că nu s-au găsit amprente. - Și nici ADN, dar după ștampila poștei,
credem că a pus coletul la cutia poștală în Kensington, Pennsylvania.
- Un cartier din nord-estul Philadelphiei. - Se restrânge căutarea.
Da.
- Ai vorbit cu Voit? - Mă duc la el acum.
- Ține-mă la curent. - Desigur.
Cum a fost examenul la biologie?
Tu și Michael trebuie să faceți curat la Garcia.
Cum îți merge azi?
Sunt aproape sigură că fiul meu mă ignoră.
Trei mesaje și niciun răspuns. Așa sunt adolescenții.
Henry a mai avut faze de genul ăsta, dar acum parcă comunic cu un călugăr.
Probabil e copleșit.
Cu înscrierea la facultate... Poate de aia vrea să rămână în zonă.
În zonă? Despre ce vorbești?
- I-am spus să vorbească cu tine. - E prima dată când aud. Cum adică?
Vă întrerup. Scumpilor, e ceva în Colorado care necesită atenția noastră. Haideți!
Bine.
Oameni buni, cuvântul zilei e „erezie”. Adică sacrilegiu, blasfemie, păgânism.
Vă spun asta fiindcă avem un subiect în Colorado Springs
care a ucis cel puțin două femei folosind...
Dumnezeule mare... un baros,
dar nu înainte să acuze ultima victimă, pe Mary Tolson, de... exact, erezie.
A lăsat un martor în viață, o mișcare îndrăzneață.
Și riscantă, având în vedere că nu-și ascunde chipul.
Penelope, soții supraviețuitori au colaborat cu un portretist?
Da, dar descrierile sunt vagi, poliția locală nu crede că ne ajută.
Probabil un tip obișnuit, greu de identificat,
mai ales că intră și iese nevăzut din casele victimelor.
Denotă un nivel înalt de organizare și planificare.
Plus furie explozivă.
Să distrugi o familie cu un baros pentru un păcat închipuit?
Pauză. Bărbații să meargă la terapie! Mulțumesc. Reluăm.
Dar adevărul rămâne:
nu comite violență fizică împotriva întregii familii.
Nu, supune la violență emoțională rudele supraviețuitoare.
Mai ales pe soți, fiindcă se pare că subiectul a intrat în case
după ce adolescenții au plecat la școală.
Îi scutește pe copii de a fi martori la violență,
poate indica un trecut traumatizant.
Poate că erezia percepută de subiect
are legătură cu un mod dement de a-i proteja.
Dave, Tyler, mergem în Colorado Springs.
Luke, JJ, rămâneți aici și ajutați-o pe Tara cu Voit.
Pare că a declanșat un incendiu pe care va trebui să-l stingem noi.
PENITENCIARUL FEDERAL BUTLER
Ai atins o coardă sensibilă.
Nu s-a putut abține, a trebuit să răspundă.
- E geometrie. - Toate astea înseamnă ceva pentru el.
Sigur a dactilografiat alte zeci care nu erau destul de bune să fie trimise.
Bun, deci spui că e răbdător.
- Spun că e precis. - E ca tine.
- Tu cel vechi. - Aspiră să fie.
Deci nu crezi că a comis încă un act de violență?
Nu. Acest tip de concentrare e un transfer. Încă evoluează.
Da, dar acest tip de transfer,
ca să nu mai zic de o tulburare obsesiv-compulsivă foarte dezvoltată,
- ...pot fi inofensive separat... - Da, dar combinate,
te pot târî în întuneric, mai ales când orgoliul ți-a fost rănit.
Da, mulțumită ție.
Eram puțin ofticat când m-am luat de Garrity, bine?
Da, mi-aș fi putut alege cuvintele mai înțelept, dar...
Asta ar fi trebuit să faci! Ai spus-o cu gura ta.
- Faima ta are influență. - Omul căuta un motiv să înceapă.
Nu va fi ultima dată când mă va contacta.
Da. Pe asta ne bazăm.
A legat-o pe Mary Tolson, a târât-o...
Aceleași urme de scaun târât erau și în casa primei victime, Zoe Faldo.
Le face să dea ochii cu soții lor înainte să le omoare.
Le face de rușine pe soții?
Poate își consideră vinovată de despărțire propria soție?
De aici explozia de furie.
E posibil, pentru mulți subiecți declicul e destrămarea căsniciei.
De ce nu supune violenței fizice întreaga familie?
De ce trece la tortură psihologică?
Mai ales asupra soților, care sunt forțați să stea și să privească.
Văd cum se învârt rotițele! Să-ți auzim teoria, agent Green!
Ceva s-a întâmplat în perioada dintre cele două victime.
Pe soțul primei victime, Gary Faldo, l-a doborât înainte să-i ucidă soția,
dar n-a menționat că subiectul ar fi adus vorba de erezie.
Acel cuvânt a fost folosit prima oară chiar aici, la soții Tolson.
Dacă Charles Tolson a aflat de soții Faldo...
Și a tocmit pe cineva să facă să pară același tip de omor.
Crimă la indigo.
Profită de frenezia mediatică. Știu că sună complex.
Uneori, cu cât e mai complex, cu atât e mai ușor să induci în eroare.
- Da. - Singura problemă cu ipoteza ta
e sângele de pe colierele de plastic.
- Ce sânge? - Du-te la ultima pagină.
- Îți zice ceva? - Da.
Charles Tolson încerca să scape când subiectul a început să-i ucidă soția.
Cu atâta forță, încât și-a făcut răni.
Nu e efortul pe care-l faci dacă tu ai tocmit criminalul.
Nu prea. Ai știut de la început?
Ce ți-am spus? Ai nevoie de mai multă experiență.
Ai de trecut prin câteva ipoteze greșite ca să ajungi la cele bune.
Așa se pare.
Trebuie să te cufunzi mai mult în locul faptei.
Uite, ia loc!
- Eu sunt subiectul și am un baros. - Mă acuzi de erezie.
- Ce altceva? - Ceri răspunsuri. Mă interoghezi.
Te-aș lega doar ca să pun întrebări? Am un scop clar.
Mă pui față în față cu soțul.
- Și mă acuzi. - Și?
Deci...
- Sunt judecat. Îi judecă. - Pentru erezie.
Domnule Tolson, știu că nu e ușor.
Fiul meu e la sora mea, întreabă întruna ce se întâmplă.
Ce să-i spun? Nici nu-l pot duce acasă.
- Nici eu nu pot pleca acasă. - Îmi pare foarte rău.
Știu că revenirea la viața de zi cu zi nu e ușoară după așa ceva.
Mary a făcut atâtea pentru noi...
Mă simt pierdut. Trebuia s-o ajut mai mult.
Cine e în stare de așa ceva?
Credem că a fost vizată
din motive legate de credința religioasă a acestui bărbat.
Soția dv. credea în ceva
care putea intra în conflict cu anumite religii?
Nu, nu cred. Nu discutam pe tema asta.
Ați spus că omul e greu de descris, fără trăsături definitorii,
dar ați observat vreun detaliu care să indice o dogmă anume?
Tatuaje sau bijuterii?
Da. Purta ceva la gât.
Îmi amintesc când...
- Te rog. - Da!
Nu!
...o omora, se tot legăna la gâtul lui.
Era vreun simbol pe el?
- Atârna ceva pe el. - Un medalion?
- Ceva ca o fiolă. - O fiolă?
Era ceva în ea?
- Spune, Emily! - Dave, căutați o substanță cristalizată
presărată în colțurile casei.
Cristale?
Pare că ai purtat o discuție interesantă cu dl Tolson.
- Da, și sfâșietoare. - Mereu e așa.
Stați!
Ce-i asta?
Am găsit ceva.
Ce avem aici?
- Clorură de sodiu, adică sare. - Au găsit sare și la familia Faldo.
În unele tradiții,
sarea în colțurile camerei e ritual de purificare.
Da. Reprezintă puterea de a alunga spiritele rele.
Ți-l amintești pe Robin Gecht?
El și alți bărbați mutilau femei și făceau ritualuri satanice.
- Da. Ar putea fi la fel. - Dar n-alegeau victimele la întâmplare?
În acest caz, pe baza locului faptei, subiectul vizează anumite familii.
Nu familia în general, ci femeile.
Poate sunt părtinitoare din cauza experienței,
dar când aud de acuzații de erezie și de bărbați care fac ritualuri cu sare
e vânătoare de vrăjitoare.
Mărturisește.
Nu?
Uită-te la tine...
Da...
Dementul dracului!
Vrei să omori o eretică? Asta vrei?
Omoară vrăjitoarea asta, boule! Omoară vrăjitoarea!
Nu.
Fir-ar a dracului!
Nu! Andrew!
- Bună. - Bună.
La Butler au mai interceptat un mesaj de la fanul lui Voit.
Știm sigur că e el?
Fontul, ștampila poștală și măsurile luate sunt aceleași.
Care e mesajul?
Fără cuvinte de data asta. În schimb... A trimis poze cu o necunoscută.
Am aflat cine e prin recunoaștere facială?
Fața ei e ascunsă cât să blocheze algoritmul.
Sigur nu din întâmplare.
I-a atras atenția lui Voit și vrea să se joace.
„Prinde-mă dacă poți.”
Vedeți copacul ăla?
Trunchiul e gros și drept, iar frunzele cresc pe ramuri mici.
- Un conifer. - E cucută canadiană.
Da, copacul statului Pennsylvania.
E statul meu natal.
Știm de unde să începem să verificăm pozele din sistem.
Doamnă Blair, sunt agent special supervizor David Rossi.
- E vina mea. - Ba nu.
- L-am momit să-l ucidă pe Andrew. - N-ați greșit cu nimic.
- N-aveți cum să înțelegeți. - Nu.
Auzisem de atacuri la știri.
Despre femeile ucise. M-am gândit să-i distrag atenția.
Doamnă Blair... Inițial el viza femei, aveți dreptate.
Dar...
Știu că va suna ciudat...
dar e posibil ca el să fi crezut că soțul dv. era implicat în ocultism.
- Despre ce vorbiți? - Știu cum sună, dar e posibil?
Deloc! Andrew nu credea în așa ceva.
E posibil să se fi ascuns de dv.?
Dle agent Rossi... Am fost căsătoriți peste 20 de ani.
N-aveam secrete. N-am avut nici când a încercat el să aibă.
- Nu contează. - Știu că vă protejați soțul acum.
Andrew avea o aventură?
Imediat după ce l-am prins, am fost gata să divorțez.
Dar apoi m-am gândit la fiica noastră și n-am putut s-o supun la așa ceva.
Mergeam la consiliere, încercam să refacem încrederea pierdută.
În afară de terapeut,
ați mai vorbit cu cineva despre infidelitatea soțului dv.?
- Sigur că nu! - Sunteți sigură?
N-are nicio legătură cu ce s-a întâmplat!
Un descreierat ne-a intrat în casă,
mormăind aiureli despre erezie,
și, dacă mi-aș fi ținut gura, Andrew ar fi fost încă în viață!
- Nu e... - Te rog, pleacă!
Din ce-a spus Tawny Blair, Rossi bănuiește că subiectul nu vizează vrăjitoare.
Ci soți infideli?
Conform modului de operare medieval și obsesiv al subiectului,
în Evul Mediu, actul infidelității te făcea automat vinovat de vrăjitorie,
chit că erai bărbat sau femeie.
Bine. Dar dacă vrea să-i pedepsească pe cei care-și încalcă jurămintele,
de ce deghizează totul în judecată medievală?
Rossi are o ipoteză, dar întrebarea e de unde știe subiectul
că victimele își încalcă jurămintele?
Bine.
Vrăjitoare bună Garcia! Ce magie să fac?
- Penelope, o nouă ipoteză despre victime. - S-auzim!
Credem că subiectul judecă soții care înșală,
îi consideră vinovați de vrăjitorie.
Făcând abstracție de omoruri,
are o atitudine profund ostilă față de sex.
- Poate oamenii aveau o relație deschisă. - Nu, știe că nu au.
Verifică mai atent tiparul primelor două victime.
Obiceiurile lor financiare indică activități extraconjugale?
Să vedem dacă e vorba de adulter sau doar făceau cumpărături.
Probabil prima variantă.
Viața amoroasă în colivie duce la escapade. Văd zboruri foarte scurte...
Extras de cont
...și mai multe retrageri de numerar corelate cu hoteluri cochete,
așa că totul indică aventuri de după-amiază.
Bine. Poți corela datele cu ultima victimă,
să vezi dacă se potrivesc?
Pot, dar o să fie nevoie de ceva vrăji și multă muncă. Te sun eu.
L-am găsit! Malleus Maleficarum. E manualul de instrucțiuni al subiectului.
„Publicat în 1486,
Malleus Maleficarum e un tratat despre vrăjitorie.
Susține moartea și tortura ca forme viabile de justiție.”
Malleus Maleficarum se traduce prin „Ciocanul vrăjitoarelor”.
- Se explică arma crimei. - Nu cred că era pe lista ta de lectură.
Nu, dar l-ai pomenit pe Robin Gecht și mi-am amintit că știu cartea.
Cum așa?
În anii '80, a fost multă „panică satanică”,
subiectul folosind simboluri demonice.
Richard Ramirez și crimele din Fall River au creat furtuni mediatice.
Eu și Gideon am considerat că isteria era exagerată,
așa că am început să studiem tot ce puteam despre ocultism,
iar cartea aia mi-a rămas în minte.
„Infidelitatea vrăjitoarelor se remarcă drept cel mai mare păcat.”
Da, și cartea cere ca vrăjitoarele să stea cu spatele la judecători,
iar aceștia să poarte sare sfințită la gât.
Deci întreg ritualul subiectului e în paginile astea,
dar nimeni nu-l poate găsi doar căutând un pic pe internet.
Tipul e foarte educat.
Da, iar obsesia lui pentru carte înseamnă că i-a fost prezentată
într-un moment de traumă emoțională profundă.
Iar el s-a agățat de idealurile ei violente
și și-a justificat ura față de soții infideli.
E timpul să prezentăm profilul.
Subiectul necunoscut e un bărbat alb, are între 30 și 45 de ani.
Credem că individul se dezlănțuie
după o experiență-declic cu cineva drag lui.
E organizat și foarte educat.
E mânat compulsiv de obsesia
pentru un text religios obscur din secolul al XV-lea,
repudiat de Biserică.
Subiectul se poate integra
sau poate trece neobservat în viața de zi cu zi.
Bănuim că lucrează cu jumătate de normă sau e antreprenor independent, dar,
oricum și-ar câștiga existența,
acest subiect are o legătură strânsă cu soții pe care vrea să-i vizeze.
Crimă tragică în casa unei familii
Așa identifică el păcatul din căsnicie.
Subiectul se consideră călău moral.
Nimic nu-i va satisface nevoia de pedeapsă.
Deci trebuie să ne mișcăm repede. Succes!
Alinierea pentru apeluri telefonice!
Deținuți, alinierea pentru apeluri telefonice!
Nu, n-o recunosc. Asta e tot ce a trimis?
Da.
Cred că le avea de mult. Ea e obsesia lui.
- Adică victima lui? - Potențială victimă.
Altfel de ce nu mi-ar trimite poze cu cadavrul ei?
- Mă tachinează. - Fiindcă poate face ce tu nu poți.
- Încearcă să se dea mare. - Să arate că nu e jalnic.
Știe că e-mailul tău e monitorizat și că trebuie să ia măsuri de precauție.
Știe că ai anunța FBI-ul.
Da, și totuși nu e 100% sigur că e mai deștept decât mine.
- Asta ar fi calea să-ți dovedească. - Test de aptitudini.
Să înceapă jocul.
Ați identificat-o deja, nu?
N-am câștigat niciodată așa repede un joc de Carmen Sandiego.
Laura Boyd. E stagiară la Editura Eisendale.
Da, scrie aici că e înscrisă la Universitatea Warding ca masterandă.
E lângă Philadelphia.
Acum o lună și-a șters toate conturile de pe rețelele sociale.
- Ceva a speriat-o. - Mai degrabă cineva.
Șerifii sunt pe drum?
Da, e deja reținută pentru protecția ei și nu se bucură deloc.
Pentru că nu știe în ce pericol se află.
Sper că ne poate lămuri în legătură cu admiratorul secret al lui Voit.
Nu înțeleg de ce nu-mi puteți spune ce caut aici.
Dră Boyd, ASS Jennifer Jareau. El e ASS Luke Alvez.
Bună! Ia loc, te rog.
Șerifii au insistat că nu-mi pot spune ce naiba se întâmplă.
Nu înțeleg și mă cam panichez.
- Te asigur că ești în siguranță. - Care e amenințarea?
- Vrem să-ți arătăm ceva. - Bine.
Le recunoști?
Da. Le-a făcut fostul meu iubit când încă eram împreună.
- Cum îl cheamă pe fostul iubit? - Lance Kingston.
Nenorocitul! Știam eu că trebuia să cer ordinul de protecție.
De ce?
Pentru că la început era un prinț,
dar s-a dovedit a fi un hărțuitor nebun.
Era șeful meu la muncă.
Părea că ne potrivim, apoi mi-a provocat repulsie totală.
- Deci te-ai despărțit de el? - Și nu i-a plăcut.
- Ce-a făcut? A devenit violent? - Nu, dar n-a putut să renunțe.
Oriunde mă duceam, dădea și el târcoale, chiar și online.
- Comenta rahaturi despre mine. - De asta ai renunțat la rețelele sociale.
A trebuit. Apoi a început să apară la cursurile mele.
- Atunci am chemat poliția, dar... - N-au putut face nimic.
După ce a aflat de poliție, a explodat la muncă, a urlat.
M-a speriat rău.
- A văzut cineva? - Toată lumea. A fost concediat.
A încercat să mai ia legătura cu tine?
Probabil. Nu știu. M-am mutat și mi-am schimbat numărul.
Vă rog, spuneți-mi... A făcut rău cuiva? De asta m-ați adus aici?
- Aș vrea să-ți putem spune... - Înțeleg, vă faceți treaba,
dar repet, a luat-o razna când am chemat poliția.
Vă imaginați ce-ar face dacă i-ar bate FBI-ul la ușă?
ANDREW BLAIR DECEDAT
- Rahat! - De acord.
E ultima persoană cu vreo legătură cu familiile Faldo, Tolson și Blair.
Toți au alibi sau n-au legătură cu toate familiile.
Garcia a confirmat că victimele nu aveau aventuri cu aceeași persoană
și nici măcar copiii nu se cunoșteau.
- Copiii... - Ce-i cu ei?
În dimineața atacului la familia Blair, fiica avea oră liberă la școală.
A început mai târziu. Mă gândesc că poate... Nu.
Nu te îndoi! Lasă ipoteza să vină la tine de data asta.
Stația de autobuz de lângă casa Blair e la jumătate de cvartal, după colț.
Nu se văd autobuzul și ușa de la intrare în același timp.
Ar ști că fata a plecat și că părinții sunt singuri
doar dacă i-ar fi urmărit toată dimineața.
Dar cazul a ajuns peste tot la știri. Colorado Springs e în alertă maximă.
Dacă cineva ar fi zăbovit atât, familia sau un vecin ar fi chemat poliția.
Cred că subiectul știe dinainte programul copilului.
La început, am bănuit că încerca să-i protejeze pe copiii victimelor,
să nu fie martori la violență, poate pentru că îi cunoaște.
Dacă e mai apropiat de copii decât de părinții lor?
Atunci trebuie să aflăm cum, pentru că mâine-dimineață va ataca.
- Nu te grăbi. - Mersi, mamă.
Mersi, tată.
Mă mir că folosești cartea și nu o tabletă.
Pentru că prefer școala în loc să-mi pierd ziua cu Minecraft.
- Sunt mândru de tine, scumpo. - Da, și știi cine ar mai fi? Fratele tău.
- Știu. - Te iubesc.
- O zi bună, scumpo.
- Pa, tată. - Pa, scumpo.
- Mă duc să mă pregătesc de muncă. - Da.
- Și nu uita de... - Terapie. Diseară. Era cât pe ce.
Luăm cina împreună azi? Putem chema o bonă...
Mai are nevoie de bonă?
- Încercăm în weekend? La muncă e... - Da. Sigur.
Știi ce? Dă-o naibii de muncă! Ieșim mai târziu. E bine așa?
- Da. - Da.
- Bine. - Mă duc să mă îmbrac.
Bine.
Delores!
- Ești pasionat de fotografie? - Da. E și asta o infracțiune?
Depinde. Ai arătat cuiva pozele?
Nu-mi puneți nimic în cârcă, nu sunt așa jalnic.
- Interesant cuvântul ales... - Probabil mă crezi idiot.
De unde are FBI-ul pozele astea? Percheziții ilegale?
Ești binevenit să depui plângere la Ministerul de Justiție.
- E iubita mea. - A fost iubita ta.
Luăm o pauză.
N-am greșit cu nimic.
- Te-am verificat. - E groasă treaba!
Acum doi ani, ai petrecut câteva nopți într-un arest dedicat bețivilor.
Apoi avem acuzațiile de agresiune.
Văd că ai plătit un serviciu să dispară toate astea de pe internet.
Să ceri banii înapoi.
Și văd că-ți cauți o slujbă nouă. Foarte frumos!
Oare viitorii angajatori ar fi interesați de partea asta din CV-ul tău?
Marș cu el cu tot!
Bine. Acum înțeleg de ce s-a despărțit dra Boyd de tine.
M-am gândit că v-a zis. Ordinara...
Ai auzit de închisoarea federală Butler?
Nu. Ar trebui să mă intimideze?
- Ai auzit de Elias Voit? - Criminalul în serie?
- Deci ai auzit de el? - Da, cine dracu' n-a auzit?
Am o idee...
Ce-ar fi să terminăm cu capcana asta?
- Dacă nu mă reții, eu am plecat. - Bine.
Ce gură mare are!
Agresivitate, narcisism. Știe exact unde să sară calul și unde nu.
- A recunoscut că a făcut pozele. - Dar i le-a trimis lui Voit?
- Nu ești convinsă. - Lance pare...
- Un pic prea haotic emoțional. - Acum devine precaut. Fără o mărturisire,
nu știu cum putem confirma că e fanul lui Voit.
Știi ceva? Am eu o idee.
Ce-i asta?
O declarație standard care arată că ai venit aici de bunăvoie.
- Am nevoie să te iscălești acolo, jos. - Ce să fac? Nu contează.
- Știu că e mult de digerat... - Nu, am nevoie doar de un pix.
Rahat!
Super! Mulțumesc pentru cooperare.
- Nici n-a clipit când a curs pixul. - Deloc.
Conform profilului, cel care i-a scris lui Voit
suferă de tulburare obsesiv-compulsivă.
Dacă era Lance, și-ar fi ieșit din minți când a curs cerneala.
- Deci Lance a făcut pozele. - Dar nu le-a trimis prin poștă.
- Nici nu știa că au fost furate. - Fanul lui Voit îi calcă pe urme.
Doar cu cunoștințe de IT ar fi putut accesa domeniul lui Lance.
Da. Încep să cred că ni l-a oferit intenționat pe Lance.
- Așa e. - Să-ți mai spun ceva.
Nu mă încântă să-l eliberez pe Lance în lumea Laurei.
Nu cred că un avertisment sever îl va învăța minte.
Nici eu.
Dar poate există o cale să-l facem să înțeleagă
că trebuie s-o lase în pace pe Laura.
Bine. Cum?
Cu niște mușchi.
Tu cine dracu' ești?
Sunt tipul de care trebuie să asculți. Vezi camera aia de sus?
- Știu. Mă urmăriți. - Știi de ce te urmărim?
Nu... Te urmărim ca să te protejăm.
- Să mă protejați? Ce... - Știm că tu i-ai făcut pozele Laurei.
Dar persoana pe care o căutăm te urmărește.
Trebuie să-l găsim, ca să nu mai fii suspect,
dar nu mai avem timp.
În curând n-o să te mai putem urmări.
- E foarte bine. - Ba nu e bine deloc.
Ai nevoie de supraveghere.
Ești genul de om care s-a pus
cu aproape toată lumea din viața lui și a pierdut,
de la angajatori la propria mamă.
Mama mă iubește.
Când ai venit aici, ne-ai dat telefonul. Așa am găsit pozele cu Laura.
Dar am observat și că ți-ai sunat des mama.
Nu te-a sunat înapoi. Nici măcar un mesaj n-a trimis.
- Spune că e ocupată. - Tot ce se poate. Nu asta vreau să spun.
Vreau să spun că ai nevoie de cineva care să vadă ce faci.
Altfel s-ar putea să dispari și să nu-și dea nimeni seama.
N-ar ști nimeni mult timp, poate niciodată.
Dacă o mai deranjezi pe Laura, n-o să-mi placă.
Ai înțeles?
Da.
Las-o în pace pe Laura.
Mușchi.
Dacă copiii victimelor nu se cunosc, care e legătură subiectului cu familiile?
Garcia le-a verificat prietenii, școlile și activitățile extrașcolare.
N-a apărut nimic.
Dar personalul școlii? Tipul se pierde în fundal.
Copiii nu-i fac destăinuiri,
dar el poate trage cu urechea la conversațiile lor.
Dacă copiii știu de problemele părinților,
- ...vorbesc cu prietenii. - E foarte educat,
deci sigur ar putea preda istorie sau engleză.
Profesor la trei școli din trei districte diferite?
Da, unul cu jumătate de normă. Un suplinitor.
Bazați-vă pe mine! Cu ce vă ajut?
Penelope, verifică școlile la care sunt copiii victimelor.
Căutăm numele unui suplinitor angajat la toate trei.
Concentrează-te pe cei cu diplomă de facultate.
Am înțeles. Angajat temporar supracalificat.
Stai, l-am găsit? S-ar putea. Sean Fincher. E profesor suplinitor.
Predă istorie și e angajat la toate cele trei școli.
- Mai e ceva de știut? - Caut în arhivele instanțelor.
Crimă tragică
Când el avea 15 ani, tatăl lui, pastor, i-a omorât în bătaie mama.
A murit de la lovituri la cap, iar tatăl e închis pe viață.
Sean mai are și alte rude?
DECIZIE DE DIVORȚ
A avut soție, Marta. Ea a intentat divorțul acum o lună
și s-a mutat cu fiul lor, Elijah, în Tempe, Arizona.
Aici e declicul.
Garcia, unde a predat Fincher ultima oară?
Părinții unui elev sunt următoarea țintă.
Caut cu viteza luminii.
Ești gata să mărturisești?
Nu știu cine ești, dar nu face una ca asta.
Ești gata?
Faci o greșeală. Te rog!
Doamne!
Mărturisește-ți erezia.
Erezia? Doamne! Spune-i, Brenton! Spune-i și gata!
Ce?
Spune-i sau îi spun eu. Sigur asta l-a adus aici.
- Nu. - Soțul meu m-a înșelat!
- Isuse! - Asta trebuie să mărturisească.
Ce naiba... Mărturisesc! Asta vrei?
Se va împărți judecata.
Nu, stai! Credeam...
Și va fi dată pedeapsa.
- Nu, te rog... - Marș!
N-ai auzit mărturisirea mea!
Penelope, ai găsit elevul?
Da. Kima Woodrow.
Tatăl ei, Brenton, a fost la cine scumpe cât mama ei, Delores, nu era în oraș.
Agenții o vor lua pe Kima de la școală.
- Trimite-ne adresa ei de acasă! - Am trimis-o. Aveți grijă.
Vrei adevărul? Și eu l-am înșelat.
- Se va împărți... - Fă ce ai de gând și gata!
- Nu! Stai! Minte! Încearcă să mă salveze. - Liniște!
Am o singură întrebare înainte să dau sentința.
Cine a comis primul erezia?
Kima merită părinți mai buni decât voi.
Kima? Ce? Nenorocitule, o cunoști pe fiica mea?
De unde dracu' o știi?
Dar pe fiul nostru? Știi măcar ce i s-a întâmplat?
- Vreau să înțeleagă prin ce-am trecut. - Ce să înțeleagă?
Că am omorât băiatul?
- Nu spune așa ceva... - Ăsta e adevărul!
Eu conduceam. E vina mea.
- Nico ar trebui să fie în viață. - A fost un accident.
Și l-am iertat.
Și el m-a iertat pe mine. Nu contează?
Ba da.
Da.
Nu, te rog. Te rog, stai...
FBI! Sean Fincher, aruncă arma!
Mamă, tată!
Slavă Domnului că ești teafără!
Greu moment, să vezi ambele fețe ale monedei.
Dacă-mi venea mai devreme ideea cu copiii, poate că Sean Fincher nu trebuia să moară.
- Și dacă-ți venea mai târziu ideea? - Delores și Brenton mureau.
Așa e. Am fi pierdut și mai mulți oameni nevinovați.
Acum vezi jumătatea goală a paharului, dar experiența ne-a învățat...
- Să vedeți jumătatea plină? - Nu.
Întreabă-te doar dacă ți-ai făcut bine treaba.
Și dacă răspunsul e „da”, dă-l în gâtu' mă-sii de pahar.
Am informat-o pe Prentiss. Laura Boyd va fi păzită pentru moment.
Și mă îndoiesc
că Lance Kingston se va apropia de ea prea curând.
Ai fost destul de convingător.
Auzi...
Voiam să-ți mulțumesc.
- Pentru ce? - Pentru treaba cu Henry.
- Ați vorbit? - Nu încă.
Dar, cu cât mă gândesc mai mult...
Mă bucur că a putut vorbi cu tine.
- Cu cineva din echipă. - Sincer, și mie mi-a prins bine.
Să pot da o mână de ajutor cu băieții și să le fiu ca un unchi.
Chit că știi sau nu...
Tu și Penelope sunteți ochii și urechile mele în plus.
Sunteți oamenii mei. Asta mă ajută să am grijă de băieți.
Oricât mi-aș dori
să trăiască experiența de student la cămin, e decizia lui.
- Îți va spune când se va simți pregătit. - Așa e.
Copiii ăștia...
Te fac să te îngrijorezi fără niciun avertisment.
Am văzut aceeași îngrijorare pe chipul lui Henry când mi-a spus.
- Serios? - Da.
De ce e atât de îngrijorat?
Nu știu, dar pun pariu că e gata să-ți spună.
Mersi.
- Ce e? E totul în regulă? - Da.
Haide!
- Cât e ceasul? - E ora pentru familie.
Nu ești foarte obosită?
Acum câțiva ani, aș fi spus că nu sunt obosită.
Și aș fi continuat așa, dar adevărul e că sunt epuizată.
Ce e cu înghețata?
Oricât de obosită aș fi,
nimic nu mă face mai fericită decât să împart ceva dulce cu primul meu născut.
Mamă?
- Da? - În legătură cu facultatea...
Ți-a spus Luke, nu?
Se pare că ești pe cale să devii profiler.
De ce te-ai răzgândit?
Vreau la facultate. Pe cuvânt.
Dar după tata... Și acum, cu mutarea...
A fost greu. Pentru toți.
Nu știu...
M-am gândit că ar fi de ajutor dacă aș mai sta puțin.
Henry! Nu trebuie să renunți la ceva ca să mă ajuți pe mine, bine?
Mă ajută să știu că ești fericit.
Și mă ajută și să știu ce se petrece în mintea aia a ta mare și frumoasă!
- Încetează. - Știi că nu pot.
- Sigur te descurci dacă plec? - Totul va fi bine. Promit.
Bine. Cred că mă duc la facultate.
Poate undeva în California.
Și ai tot sprijinul meu. Întotdeauna.
El e fostul iubit al Laurei, Lance Kingston.
El a făcut pozele, dar nu el ți le-a trimis.
Se pare că fanul tău le-a furat.
- Le-a șutit digital, nu știu cum. - Cu malware la furnizorul de internet.
- Da, cu siguranță nu e jalnic. - E mândru de el acum.
Se simte mai deștept decât noi toți.
Deci pozele cu Laura Boyd au fost un fel de cal troian.
Ca să ne evalueze reacția.
Da, puteți economisi bani și resurse renunțând la echipa de pază.
Laura Boyd nu înseamnă nimic pentru el personal.
E tânără, albă, blondă. A ales-o ca să vă atragă atenția.
Crezi că fanul tău mizează pe sindromul femeii albe dispărute.
Și n-ar da greș, nu?
Laura a fost aleasă și pentru că știa că Lance o hărțuia.
Iar el știa asta pentru că-l urmărea pe Lance.
Dacă e în viața digitală a lui Lance,
imediat ce Lance ajunge acasă și începe să trimită e-mailuri furioase,
va afla totul despre strategiile voastre de interogare,
despre metodele de profilare...
- Tot manualul nostru. - Da.
Știa că nu-l veți putea închide pe Lance.
Stați, unde e Lance acum?
Nu știm.
- Vom găsi un cadavru? - Nu știu...
Știu doar că prima crimă e cea la care visezi.
E specială.
Lance e un mijloc de a-și atinge scopul, pion de sacrificiu.
Chiar dacă l-ați găsi mort, n-ar fi nimic de profilat.
Moartea e doar o parte a scopului său final.
Care anume?
Să-și imite idolul.
Și să adune cât mai multe informații.
Să afle tot ce poate.
Ca voi...
să nu-l puteți prinde.
Subtitrarea: Ruxandra Dorobanțu