Din episoadele anterioare...
Sofisticat.
Vezi? Încă o valiză Haeberlin.
Am bănuit că există legătură între cazuri. Acum avem dovada clară.
Subiectul a strâns discipoli pe care acum îi activează.
E o rețea.
În orice oraș ar merge Sicarius,
strada 2 e locul lui preferat de vânătoare.
- Ai venit să mă omori? - Te-am omorât deja acum o oră.
Am venit doar să văd un bătrân murind.
Am știut mereu. Familia te omoară.
Viciul e în sânge.
- Cine ești? - Știi cine sunt!
Mi-ai ucis sora, pe Alison.
Subconștientul tău luptă cu pornirea de a ucide, de aceea îți distrag atenția.
Dacă vorbești cu mine, faci față.
Crezi că, dacă-ți explic totul, vei putea opri pe altcineva.
Ești o resursă vie, Elias.
De dragul altora, nu te pot lăsa să nu-ți spui povestea.
Rudele unora dintre victime au luat legătura cu noi, vor să te cunoască.
- Așa ai fost instruit. - Poftim?
Instruirea făcută de această agenție guvernamentală.
- Unde ai auzit așa ceva? - E în podcast!
Bun-venit la Dosarele Sicarius!
Pot să-ți spun Elias?
Uită-te la mine! E trist cât de jalnic sunt.
Dar știi ce e și mai jalnic?
Cineva care face o emisiune despre mine. Și oricine ascultă emisiunea.
FRIARS TOWN, CAROLINA DE NORD
Așa e.
- Pastele carbonara sunt mortale. - Nu-i așa?
Unde e localul ăsta?
S-a deschis pe strada 2, după colț de biroul meu.
Uite, mami!
- E pentru mătușa Ryleigh. - Mulțumesc, scumpo!
E ora de culcare.
- Te ajut să te speli pe dinți? - Nu.
Bine.
Talentată ca maică-sa.
Regret să te anunț, sora mea...
„Toți cred că au gusturi bune și simțul umorului,
dar nu e posibil să aibă toți gusturi bune.”
Foarte amuzant... Știu filmul ăla.
De asta n-ai scos o vorbă despre cum am aranjat bucătăria?
Cu noul contrablat?
- Kali... - Ce e?
- Culorile alea! Ce-a fost în capul tău? - Culorile alea au voce!
Da, strigă: „Am gusturi proaste.”
- E totul în regulă? - Mama... A căzut iar.
- Tatăl tău e acasă? - Nu, dar a dus-o vecinul la spital.
- Știu, trebuie să te duci. - Îmi pare rău, iubito. Sincer.
- Situația o ia razna... - De ce să-ți pară rău?
Te sun cât pot de repede, bine? Vino încoace!
- Te iubesc. - Eu te iubesc mai mult.
Dacă tu sau Avery aveți nevoie de ceva cât e plecat,
nu ezita să mă suni. Sau pe Jesse.
Apreciez.
Mai ales dacă vrei să-ți înlocuiască contrablatul.
Taci...
PAZĂ ALPHEUS - SISTEM INACTIV Fără evenimente
ÎN PREZENT
MEDICINĂ LEGALĂ COMITATUL DURHAM
- Domnișoară Wilson. - Da.
Emory Joy, procuror din Durham. Vă mulțumesc că v-ați făcut timp.
Nicio problemă. Nu e prima solicitare primită.
- Ați primit e-mailul cu dosarul? - Da.
Kaliyah Burke și fiica ei, Avery, au fost date dispărute.
Acum patru ani, presupuse decedate când mare parte din zonă era sub ape
și nimeni nu s-ar fi așteptat la o secetă.
E mașina ei?
Da, iar fiica ei de patru ani, Avery, a fost îndesată în portbagaj.
Sunteți bine?
- Ați găsit cadavrul lui Kaliyah Burke? - Nu.
E sfâșietor,
dar ce vă face să credeți că are legătură cu ucigașul Sicarius?
Am cercetat zona și am descoperit ceva.
- O valiză Haeberlin. - Un kit de omor gol.
Identic cu cele folosite de Sicarius, nu?
Da, dar știți că Elias Voit a mărturisit că a ucis 63 de oameni.
Nu și pe Kaliyah Burke și fiica ei. De ce n-ar fi mărturisit?
Nu știu. Trebuie să-l întrebăm.
MINȚI CRIMINALE: EVOLUȚIE
Luke, m-ai salvat!
Mă bucur că n-a trebuit să te salvez din apa care curgea din țeava spartă.
Trei inspecții și nimeni nu observă că e pe cale să explodeze?
Totul rezistă până semnezi precontractul.
Da. Iar cu mutarea și înscrierea lui Henry la facultate,
nu știu la câte mai rezistă el și Michael.
Nu cred că i-am văzut zâmbind de săptămâni bune.
Cât timp durează?
Constructorul a zis două, poate trei săptămâni.
Nu cred că-i putem sta pe cap lui Penelope atâta timp.
Doamne! Bună!
Ești aici, JJ! Și tu ești aici, Luke! Mai devreme decât credeam.
E vina mea. M-am gândit să mă instalez cât mai repede.
Bineînțeles. E foarte jenant. Problema e că...
- Nu, eu am spus că vin la 10:00 și... - Penelope, ai pe cineva...
- M-am simțit grozav. - Da, și eu.
- Te sun mai târziu? - Da, super!
Pa.
- Sexoaso... - Acum!
Știu că am dat buzna peste tine,
dar sunt puțin dezamăgită că nu mi-ai spus că ai iubit nou.
- Nu e iubitul meu. - Nu, e domnul Miercuri?
- Da. - Domnul Miercuri...
- Adică sunt și alte zile ale săptămânii? - Nu.
Sâmbătă. Atât.
- Stai, și tu știai? - Nu știam că va sta până joi.
Nimeni nu știa!
N-am vrut să am secrete și știu că a trecut mai bine de un an,
dar nu mi s-a părut normal
să mă laud cu întâlnirile mele amoroase unei...
Unei văduve. Te înțeleg.
Dar, începând de acum, o să-ți povestesc cu lux de amănunte,
fiind colege de apartament, așa că pregătește-te!
Mi-e puțin frică, dar... Sincer, mulțumim că ne primești la tine!
E onoarea și plăcerea mea să vă găzduiesc. Camera de oaspeți pentru băieți e gata,
iar patul meu uriaș e perfect pentru nopțile platonice.
- Schimb așternuturile. - Ești sigură?
Am scotocit după sacul de dormit.
Nu, păstrează-l pentru excursia din weekend cu băieții.
Date fiind circumstanțele, a fost amânată pe termen nedefinit.
- Mă duc... - Da.
- Auzi... - La ce te gândești?
Că familia Jareau are nevoie de un stimulent
și am o idee, vrei să mă ajuți?
- Da. - Bravo!
După ce unchiul Cyrus a primit custodia.
- După ce au murit ai tăi. - După ce i-am ucis eu?
După ce i-ai ucis tu.
Cât a durat până când Cyrus a început să te ia cu el?
Ajutor!
Nu mult, poate o lună.
N-a durat mult să mă subjuge și apoi am devenit fiul lui.
Servitorul lui.
Te folosea ca să-și ademenească victimele?
Nu, la început a vrut doar să-l ajut să scape de cadavre.
- Știi unde suntem? - Nu.
Ce-ai văzut pe drum încoace?
- Nimic. - Exact!
Niciun indicator rutier, nicio bornă.
De asta am ales locul ăsta.
Toate erau în Durham?
Da, îi considera leneși și proști pe șerifii de acolo.
- Mai știi câte victime au fost? - Cincisprezece.
Poate 20.
- Toate îngropate? - În mare parte.
Am aruncat câteva în râu.
Și câteva în lac.
Ne poți ajuta să găsim rămășițele?
S-a folosit de leșie și natură
ca să fie sigur că nu vor fi găsite niciodată.
Nu te supăra că te întreb...
Din moment ce multe sunt consemnate în instanță, de ce-l mai interoghezi?
- Pari puțin frustrat. - Nu e pierdere de timp?
Cam ăsta e motivul pentru care există departamentul.
Analiza comportamentală.
- Corect. - Da.
- Și avem deja profilul lui. - Da.
Avem profilul, dar nu știm cum a evoluat.
De aia am discutat cu DeSalvo, cu Kemper, cu Bundy și acum cu Voit.
Ca să aflăm cum a devenit Lee Duval Elias Voit, și apoi Sicarius.
Înțeleg. Crezi că va fi posibil cândva
să observăm tipare împărtășite de toți criminalii în serie?
Da, aici e buba!
Speranța mea e să descopăr într-o zi teoria câmpului unificat la psihopați,
dar ar putea fi o speranță falsă.
Există mereu unii care ies în evidență, ca Voit.
Poate că sunt unici. Speciali în felul lor bolnav.
Bine.
Șefa departamentului, Prentiss, procurorul din Durham, Emory Joy.
- Îmi pare bine. - Și mie.
Am citit raportul NCBI.
Au venit rezultatele pentru valiza Haeberlin?
Laboratorul încă lucrează.
S-a recuperat ADN suplimentar din mașina lui Kaliyah sau de pe Avery?
Nu.
Deci nu aveți probe fizice care să facă legătura cu Elias Voit.
Am probe care ridică întrebări la care doar Voit poate răspunde.
Cred că împreună am putea obține o mărturisire de la el.
Dar dacă Voit chiar le-a ucis pe mamă și pe fiică,
de ce nu ne-a spus până acum?
De ce acest omor l-a făcut să refuze să-și asume responsabilitatea?
Dacă e să fiu generos cu acest așa-zis Voit reabilitat de care tot aud,
poate din rușinea pe care o simte acum pentru că a ucis un copil.
Copiii nu intră în tiparul lui.
Adevărat, dar oricum, pe baza experienței mele profesionale,
aș spune că Voit încearcă să se asigure
că e mereu cu un pas înaintea pedepsei cu moartea.
A fost condamnat la închisoare pe viață.
Da, dar eu vorbesc în numele statului Carolina de Nord.
Am vrea ca Voit să plătească prețul suprem pentru crimele sale.
Credeți că, ascunzând numărul exact al victimelor, Voit are un as în mânecă.
E greu să-l condamnăm la moarte
dacă înseamnă să trecem cu vederea chiar și o victimă dispărută.
Familiilor le e greu să accepte acest compromis.
Și nu e deloc ușor să le explicăm.
Stai așa...
Analizezi celula. Fiecare gardian, fiecare ușă, fiecare vulnerabilitate.
- N-o să reușesc. - Nu spune așa ceva!
Toți începem de undeva. Trebuie doar să exersezi.
Limpezește-ți mintea.
Așa! Bravo!
Plănuiești să evadezi.
Multe scrisori de la fani azi.
Unsprezece secunde de fiecare dată. E un model de consecvență!
Gardienii muncesc pentru leafă. În fiecare zi vin și pleacă.
Ajung captivi în propria rutină.
Poate le curmi suferința câtorva când ieși de aici.
- Nu plec nicăieri. - Nu încă.
- Unde să mă duc? - S-o luăm cu începutul.
Ți-am spus că aici e locul meu.
Mi-ai răpit fiul, vreau o explicație.
- O altă rudă vrea să vorbească cu mine. - Desigur.
- Cică vor să încheie acel capitol. - Vor să înțeleagă un act lipsit de sens.
Dacă copilul tău moare înecat, nu poți întreba apa: „Cum ai putut?”
Nu, e vorba de vină și suferință. E vorba de căință. Prin asta trec acum.
Nu te flata. Pentru tine e vorba de amintiri.
E solicitată prezența ta.
BIBLIOTECĂ
Înțeleg ce urmărește procurorul Joy, dar va fi dezamăgit.
De acord. Voit ne-a spus totul.
Vorbesc cu el de săptămâni întregi. Nu ne ascunde nimic.
Și valiza Haeberlin?
N-am putut verifica câte a îngropat Voit pentru el.
Și a fost foarte atent cui a dat kituri de omor.
- Elias, dânsul e procurorul din Durham. - Joy.
- Emory Joy. - Îți faci bine temele.
Nu, chipul tău... Mi-e cunoscut. L-am văzut când erai adjunct de șerif.
Serios? Când tu și unchiul tău îngropați cadavre?
Da.
Se pare că procurorul Joy e implicat în cazul Sicarius.
Deci Voit știe că e ceva personal?
Crezi că Voit știe diferența dintre jurisdicția statală și federală?
Adică își dă seama că riscă să fie condamnat la moarte în Carolina de Nord?
Sigur că da.
- Ce crezi că am făcut? - Kaliyah Burke.
Soție și mamă. Era analist financiar în Friars Town.
Biroul ei era în centru, pe strada 2. O știi bine.
- Crezi că se joacă cu Joy? - Se joacă cu noi toți.
Întrebarea e de ce.
Pe 5 noiembrie 2022, un intrus a reușit să intre în casa lui Kaliyah
dezactivându-i de la distanță sistemul de alarmă.
A urmat o luptă.
După aceea, tot ce știm e că ea și fiica ei, Avery,
au fost răpite în mașina ei.
De-abia după o zi li s-a descoperit dispariția.
Patru ani ne-am învârtit după coadă, fără indicii.
Până ieri, când mașina lui Kaliyah a fost găsită în pârâul Yasper.
- Sigur? Yasper e mlaștină. - Nu mai e, Elias.
În portbagaj era cadavrul lui Avery Burke,
care încă purta pijamaua din noaptea răpirii.
Legistul a spus că i-a fost rupt gâtul.
La 50 de metri, polițiștii au găsit o valiză Haeberlin goală.
N-aveai nevoie de Avery, așa că i-ai curmat rapid suferința.
Dar cu Kaliyah sigur nu te-ai grăbit. Și doar Dumnezeu știe ce i-ai făcut.
Ai ratat o parte esențială a modului meu de operare.
Fără cadavru nu există omor.
De asta mi-am lăsat victimele în containere îngropate.
Unul dintre ele a fost găsit în Yakima, Washington, la începutul anului 2022.
Pe celălalt l-ai aruncat în aer înainte să-ți ucizi unchiul, n-aveai loc.
L-ai otrăvit pe Cyrus. Poliția îți sufla în ceafă.
Trebuia să te întorci la familia ta, dar viciul nu-ți dădea pace.
Îl ai în sânge.
Când ai terminat, a trebuit să improvizezi.
Dacă nu erau schimbările climatice, chiar era „fără cadavru nu există omor”.
Voit pare foarte absorbit de pozele de la locul faptei.
- Nu-i stă în fire lui Voit s-o lungească. - Știu.
Am auzit că te-ai schimbat.
Unde e?
Elias, știi ceva?
Îți arăt unde e.
Nu...
Dacă-i vrei cadavrul, te duc eu unde e.
- Scuze. - Am ratat artificiile.
Spectacolul nu s-a terminat.
Emily, la ordinul tău, iată toată povestea tristă
a lui Kaliyah și Avery Burke.
Cei de la NCBI nu i-au avut în vizor până acum pe Voit sau rețeaua lui.
La începutul anchetei, părea să se repete cazul Laci Peterson.
Da. Modesto, California, 2002. Femeie ucisă...
- Gravidă. - ...de soțul ei afemeiat.
Evident, acum a fost bănuit soțul afemeiat al lui Kaliyah.
Da, Tristan Burke.
Le-a spus soției și cumnatei că mama lui a căzut și că e în spital.
Doar o scuză, pentru că urma să se giugiulească cu una din iubite.
- Deci Tristan ar putea fi vinovat. - Dar nu putem ignora kitul de omor.
Sunt de acord.
Trebuie să cerem acces și la mesajele digitale ale lui Tristan,
să vedem dacă a luat legătura cu Voit.
Stați puțin!
Da, valiza Haeberlin e suspectă, dar îl știm pe Voit.
- Nu e el! - Te referi la victime?
- Mă refer la tot! E prea intim. - Intim?
Uciderea lor a fost o crimă din pasiune, nu din psihopatie.
Atunci de ce vrea Voit să se infiltreze?
- Pariez că el caută o șansă să evadeze. - Haide... N-o să se întâmple în veci!
Cu tot respectul pentru poliția locală, Voit poate găsi o vulnerabilitate.
Deși temporar, va fi complet în grija procurorului Joy.
Dave, JJ, Tyler. Trebuie să ne asigurăm că Voit nu se „rătăcește” în excursie.
Tara, Luke. Interogați-l pe Tristan Burke și faceți-i profilul.
Penelope, trebuie să verificăm iar atent comunicările lui Voit.
- E posibil să ne fi scăpat ceva? - În niciun caz.
Bine, s-a făcut.
Un lucru e sigur, o să-ți prindă bine o gură de aer.
Sictir!
E mai bine să lași lucrurile așa cum sunt.
N-am de ales.
Întotdeauna ai de ales.
Lasă-mă în pace!
Îmi iau o cafea.
Deși, trebuie să recunosc, m-ai făcut să mă gândesc că poate...
Dar știm amândoi că-ți bați joc de toți.
Ba nu. Kaliyah și familia ei...
merită dreptate.
- Uitați-l! - Domnule Voit!
- Voit! Mai sunt victime? - Tu ai ucis-o pe Kaliyah?
Mi-ai ucis fiica, nenorocitule!
- Nu! Lăsați-l pe mâna mea! - Ce-ai făcut cu cadavrul?
- Îți arăt eu ce înseamnă dreptatea! - Domnule, gata, liniștiți-vă.
- E în ordine, o să fie bine. - Mi-a luat fetița.
Știu.
Nu știu ce-a fost în capul meu.
De parcă puteam să ajung la tipul păzit de jumătate din stat...
- Sentimentele dv. sunt de înțeles. - Dar nu mai pricep nimic.
Până ieri, toată lumea spunea că soțul lui Kaliyah e vinovatul.
Apoi au găsit mașina lui Kaliyah și...
pe micuța Avery.
Acum spun lumii că acest ucigaș Sicarius e vinovat?
Vă înțeleg. E greu de procesat totul.
Sincer să fiu,
n-am vrut să recunosc c-a fost ucisă.
Nu știu... Voiam să-i spună în continuare „dispariție” sau „răpire”,
pentru că asta însemna că există speranță.
Speranța că ea și nepoțica mea se vor întoarce acasă.
În viață.
- Cum se descurcă familia dv.? - E foarte greu.
Soția mea a murit de COVID, dar fiica mea, Ryleigh...
Nu mai e aceeași de când a dispărut Kaliyah.
A zis că știa de aventurile lui Tristan, dar n-a spus nimic.
S-a gândit că n-o privește.
Când nu l-au putut condamna pentru omoruri,
ea a reușit doar
să se asigure că el nu va lua nimic din ce aparținea familiei noastre.
Credeți că Ryleigh ar vrea să stea de vorbă cu noi?
Da. Cu siguranță. O să vă ajute cât poate.
Pare că de fiecare dată când e gata să facă un pas înainte
fără sora ei...
ceva de genul ăsta...
o trage înapoi în suferință.
DEPARTAMENTUL ANALIZEI COMPORTAMENTALE
Dle Burke, apreciem că v-ați oferit să vorbiți cu noi.
- Sunt ASS Tara Lewis. - ASS Luke Alvez. Luați loc!
Toată experiența asta a fost ireală, nu?
Patru ani au încercat să mă închidă pentru uciderea fiicei și soției mele.
Faptul că ați descoperit adevărul e un lucru bun.
Puteți să-i mulțumiți procurorului Joy.
Procurorului Joy?
- Da. - Nu prea cred.
I s-a pus pata pe mine din prima zi.
Mi-a urmărit mașina, i-a pus microfon fostei iubite.
A încercat să-mi întindă o cursă.
Speram că m-ați chemat fiindcă îi anchetați abuzurile.
Înțelegeți de ce ați fost considerat suspect, nu?
În noaptea în care au dispărut Kaliyah și Avery, ați fost la...
Ce vreți să spun? Că am fost un soț de rahat? Bine.
Am mințit, o înșelam. Sunt vinovat! Dar asta nu mă face ucigaș.
De ce sunt aici?
Soția și fiica dv. au fost date dispărute de sora lui Kaliyah, Ryleigh.
V-a luat mai bine de o săptămână să vorbiți cu poliția.
Iar atunci ați insinuat altceva.
- Că soția v-a părăsit. - Refuz.
- Nu fac așa ceva! - Bine.
Și încă șapte zile până ați permis percheziționarea casei.
Au găsit urme de sânge în bucătăria mea. Sunt și criminal nenorocit, și idiot?
- Nu asta spunem. - Eu spun că gata! Ce ziceți de asta?
Toți polițiștii sunteți la fel.
Ați prin făptașul, un criminal în serie.
Și voi încă încercați să mă băgați pe mine după gratii.
Gata...
TRANSPORT DEȚINUȚI ȘERIFUL COMITATULUI DURHAM
- Te asiguri că nu scap dacă trageți? - Nu mă tenta.
- Haide, du-mă la ea! - Lasă-mă o clipă.
PENITENCIARUL BUTLER
- Puțin probabil să evadeze acum. - S-ar putea să nu fie vorba de asta.
- Voit, unde e? - Nu departe.
Voit!
Oprește-te!
- Ascultă! Să știi că tragem! - Ce rahat încerci să faci?
Săpați acolo.
Săpați aici.
- Vine imediat soția mea. - Scuze pentru deranj.
Vă faceți și voi treaba.
Nu era o bibliotecă pe peretele de acolo?
- Ba da. De unde știți? - Din pozele de la dosar?
- Da. - Scuze că v-am făcut să așteptați.
Nicio problemă.
Înțeleg de ce a venit FBI-ul, dar sunt surprinsă că a durat atât.
Trebuie să fim invitați să participăm la cazuri,
dar acum ne implicăm, pentru că suspectul, Elias Voit, a făcut victime în toată țara.
- Voit... El e Ucigașul Sicarius? - Da.
- El le-a ucis pe sora mea și pe fata ei? - Asta vrem să aflăm.
CRIMINALIST
Deschide-le.
- E Kaliyah. - Voit știa exact unde se află.
Rămășițele la care v-a dus Voit sunt ale lui Kaliyah Burke.
Dar ADN-ul lui Voit nu apare pe corpul ei și nici pe lăzile de depozitare.
- Nu e o mare surpriză. - Vrei o surpriză?
Ghici al cui ADN e pe toate lăzile? Al lui Tristan Burke.
Deci Tristan probabil face parte
din rețeaua Sicarius, dar l-am omis noi.
Ușurel, băiatu'! Eu nu am omis nimic.
Am căutat urme digitale până mi-au ieșit ochii.
Am corelat rezultatele cu sistemul de mesagerie digitală predat de Voit.
Tristan nu l-a contactat niciodată pe Voit și nici Voit, pe el.
Nu înțeleg. Dacă nu vorbeau, cum a știut exact unde era cadavrul?
Îți spun exact cum l-a găsit
și nu are legătură cu faptul că a fost părtaș la omor.
A jucat jocul profilării pe care-l jucam și eu cu Jason Gideon.
„Eu sunt subiectul”.
Crezi că a dedus din profil și și-a imaginat că e agresorul.
N-a trebuit să deducă nimic. A fost din instinct, e criminal în serie.
E la fel ca un muzician care poate cânta ușor pe acorduri necunoscute.
Da. În plus, cunoaște locul ca-n palmă.
Având în vedere solul, putea îngropa cadavrul într-un singur loc.
- Un trac magic dat naibii. - Nu e nimic magic.
Dar e totuși un truc.
Nu-și dorea șansa să scape, ci să folosească acest caz nerezolvat
ca să fie condamnat la moarte într-un tribunal statal.
Am primit raportul de laborator pentru valiza Haeberlin,
a fost fabricată în 2023.
- După arestarea lui Voit. - N-are nicio logică.
Ba da, dacă vrei să-i pui omorul în cârcă lui Voit.
Ce pus în cârcă? El a găsit cadavrul.
JJ are dreptate. Dacă Voit încearcă să profite de acest caz nerezolvat,
va fi mult mai greu să fie condamnat adevăratul criminal.
Poate că totul a făcut parte din planul lui Voit cu Tristan Burke.
Sigur face parte din planul cuiva. Garcia, a fost arestat Tristan?
Da. Șerifii tocmai l-au arestat și e pe drum spre voi chiar acum.
- Bine, vă sunăm noi. - Așteptăm.
Trebuie să-l facem pe Voit să accepte
că, dacă nu mărturisește, adevăratul ucigaș va scăpa.
- Vorbesc eu cu el. - Nu, lasă-mă pe mine.
Ce spectacol pe cinste azi!
De ce ești aici?
Știu că vrei ca statul Carolina de Nord să te condamne la moarte.
Jur că e ce-mi doresc și eu.
Problema e că asta înseamnă că persoana sau persoanele
responsabile de uciderea lui Kaliyah și Avery Burke vor scăpa de pedeapsă.
Tyler, tu nu știi nimic.
Echipa ta s-a prins, nu tu.
Dacă ar fi după tine și procurorul Joy, raportul despre valiza Haeberlin
ar fi făcut pierdut, iar Tristan Burke și Elias Voit
ar fi judecați pentru complicitate la omor calificat.
Spune-le autorităților locale exact ce se întâmplă.
Îți dai seama că, dacă n-aș fi fost de acord cu toate astea,
Kaliyah n-ar fi fost găsită niciodată?
Și nimeni n-ar fi plătit pentru moartea ei...
Mai bine Sicarius.
- Poți schimba tot. - Și tu poți să-ți faci treaba!
Poți încerca să citești dosarul, pentru că ai acolo tot ce-ți trebuie.
Dacă nu reușești, dacă nu te prinzi,
Sicarius va muri pentru păcatele tale.
Jur că imediat ce se termină porcăria asta,
vă dau în judecată, pe Joy și FBI-ul.
- Vedeți voi! - Stai la rând.
- Ți se pare amuzant? - Ascultă-mă...
Dacă nu-ți înșelai soția și nu mințeai poliția, n-ajungeai aici.
ADN-ul tău e pe lăzi și pe cadavrul lui Kaliyah!
Pentru că sunt ale mele! Și ce?
Cu ele mi-am mutat lucrurile în casa lui Kay când ne-am căsătorit.
- Erau în subsol. - Și?
Ucigașul le-a furat odată cu Kaliyah și Avery?
Nu știu! Așa pare, nu?
Spune-mi ceva.
Ce?
De ce te-ai căsătorit?
Fiindcă a rămas însărcinată.
Și, sincer să fiu, i-am spus că plătesc să scape de sarcină,
dar ea n-a vrut nici în ruptul capului, bineînțeles...
Apoi a aflat mama. Așa că a trebuit să mă însor cu ea.
Nici nu știi de câte ori m-am rugat să fiu liber.
- Rugăciunile ți-au fost ascultate. - Nu.
Știu că nu sunt un om bun.
Dar jur că nici om rău nu sunt.
Sincer, nu știu ce mama dracului caut.
Presupunând că e o crimă din pasiune,
nu din psihopatie, atunci tot Tristan are motivul.
Pentru că pe asta s-a bazat din prima adevăratul ucigaș.
Să ne gândim mai bine la locul îngropării.
E izolat, deci cine l-a ales îl cunoștea bine.
- De ani buni. - Nu Tristan.
S-a mutat aici când s-a însurat cu Kaliyah.
Și nici nu-i place natura.
Dacă e crimă din pasiune,
adevăratul criminal trebuie să fie cineva care știe bine pârâul Yasper
și probabil e la fel de apropiat emoțional de Kaliyah ca soțul ei.
- Trebuie să fie un membru al familiei. - Nu se poate.
Am văzut cât de afectată e familia de pierderea celor două.
Știu, dar trebuie s-o punem pe Garcia să le verifice trecutul.
Bună seara! Regretăm că vă deranjăm la ora asta.
Nu-i nimic. Vă rog, intrați! Ryleigh e acolo.
- A sunat procurorul Joy. - Ne pare foarte rău.
Măcar vine acasă.
- Cu ce vă putem ajuta? - Trebuie să vorbim cu Jesse.
Cu mine? De ce?
- Poate vrei să vii cu noi. - Vorbiți serios?
- Ce se întâmplă? - Nimic!
Jesse!
- Nu înțelegi! - Nu, nu înțeleg.
Jesse Poole, 37 de ani. Născut și crescut în Friars Town.
Tâmplar de meserie, dar voluntar vechi la serviciul forestier.
Ai petrecut mult timp în zona Yasper.
- Nu e ce credeți. - Ce credem, Jesse?
Nu...
- Nu știu. - De ce-ai fugit?
Am dreptul la un avocat.
Așa e.
O să-l aștepți aici.
Nu!
Ce mama dracului!
Nu mă puteți lăsa aici cu psihopatul ăsta! Mă auziți?
- Alo? - Crezi că o să meargă?
Nu e cea mai nebunească idee a lui Rossi.
Vreau un avocat! Aduceți-mi un avocat!
- Dle procuror, trebuie să vorbim. - Dnă Poole, înțelegem că e derutant...
Doar nu credeți că soțul meu are legătură cu uciderea surorii mele.
- Ba da. - Vă rog!
- Soțul meu e om bun! - Jesse n-ar face rău nimănui.
Dacă nu credeți că vinovatul e Sicarius, verificați-l iar pe Tristan Burke!
- L-am verificat. - Cineva a vrut să le însceneze omorul.
Nu Jesse!
- De ce? - Exact! Asta e întrebarea.
Cu Jesse avem
două vârfuri ale triunghiului condamnării: ocazie și mijloace.
Dar care e mobilul? Ce are de câștigat dintr-un dublu omor?
Există doar două motive fundamentale pentru omor: pasiunea sau profitul.
Uneori merg mână în mână, ca în acest caz.
Vreți să spuneți că Jesse a fost respins de sora mea
și că o să mă omoare și pe mine?
De fapt, soțul tău n-are niciun mobil. Ți-a fost foarte loial.
De-a lungul anilor, în munca noastră,
am văzut cât de neclară e granița dintre durere și vină.
Deși pare de înțeles ca un membru al familiei să încerce
să minimalizeze amintirile decedatului,
profilul unui membru al familiei în doliu
sugerează că e mult des întâlnit să facă aproape orice
pentru a păstra amintirile persoanei dragi pierdute.
Casa a însemnat mult pentru sora ta. Își lăsase amprenta asupra ei, nu?
Ne intrigă faptul că, de când ai tu casa, ai șters orice urmă a surorii tale.
De la rafturile din sufragerie la contrablatul din bucătărie.
- Cum îndrăzniți... - Unde bateți?
Domnule Faust, știți de ce
soția dv. i-a lăsat casa bunicilor lui Kaliyah și nu ambelor fiice?
A fost doar o...
Nu înseamnă nimic.
„În cazul morții lui Kaliyah, casa i-ar aparține lui Avery.”
Spune ce vrei să spui sau taci dracului!
- Pasiune și profit, Ryleigh. - Soțul tău e în camera acea, spune tot.
Spune-ne ce are de zis!
Te-a ajutat să-ți ucizi sora și prețioasa nepoată.
- Nu... - Ați vrut să-i înscenați tot lui Tristan,
și când v-ați dat seama că minciuna nu va ține,
bănuiesc că tu ascultai un podcast faimos.
Salvarea era o întorsătură de situație. De asta ați pus acolo valiza Haeberlin.
- Ești prost de puți! - Ajunge.
Ryleigh, spune-le că se înșală! Haide, spune-le!
Nu e corect. Kaliyah a primit tot ce și-a dorit.
- Ryleigh... - Totul.
Iar eu am primit resturile!
Când mama era pe moarte, eu am spălat-o la fund!
Până la urmă,
tot pe Kaliyah a ales-o
în locul meu.
Ryleigh, nu...
Ryleigh? Nu!
Mulțumesc.
„Ce începe cu furie sfârșește în rușine.” Benjamin Franklin.
Cum te simți, puștiule?
Mi-a fost și mai bine.
- Vrei să vorbim? - Se pare că nu fac decât să vorbesc.
- Cum așa? - Terapie.
Ani la rând după ce Alison a fost ucisă, am avut un singur țel:
să-l găsesc pe ucigaș și să-l omor.
Apoi...
viața mea a luat o turnură nebunească, iar acum sunt aici, dar...
mă simt pierdut.
De ce te simți așa?
În primul rând, până și Voit e un profiler mai bun decât mine.
Nu, ți-am spus, e psihopat! E instinctiv la el.
În veci nu i-aș fi considerat suspecți pe Ryleigh și soțul ei.
Pentru că experiența ta personală cu familia
îți spune că rudele nu se trădează.
Ba uite că pot și chiar se trădează.
Asta înseamnă că ai nevoie de timp să lași deoparte prejudecățile personale.
Înțeleg. Trebuie să mă detașez.
- E nevoie de timp și de experiență. - Și dacă nu reușesc?
- Vei reuși. - De unde știi?
Pentru că sunt un profiler dat naibii.
Ochii închiși! Nu încă! Gata, deschideți-i! Ce părere aveți?
Am adus natura în interior! Tare, nu?
Nu știu ce să spun.
- Nu știu. E o prostie. - Henry!
„O prostie”? Nu se poate! Nu. Nu e nicio prostie.
Făceam așa când eram mic. Îți folosești imaginația.
Ne vom preface că dormim sub stele.
Ai dreptate, Henry. Așa e, e o prostie. Puteam picta stele fluorescente pe tavan.
- Ar fi fost cum trebuie. - Ba nu! E bine așa!
E bine așa și o să ne distrăm, pentru că o să frigem bezele.
Folosim plita, o să fie super.
- Ce zici? - Sigur, de ce nu?
Așa! Haide! „O prostie”? Cum îndrăznești?
Poftim! „O prostie”? Nu e chiar prostie?
Doamne...
- E domnul Sâmbătă? - Da. A greșit ziua.
- Păi du-te! - În niciun caz. Surori, nu cuceritori.
Pe bune.
Mulțumesc mult.
Ai idee câte scrisori de la fani primesc zilnic aici?
- Știi că așa se întâmplă. - E aiurea.
Nu te contrazic.
Mi-a intrat în cap că, poate, dacă aș fi executat,
idioții ăștia și-ar da seama că nu sunt un erou.
Oricum n-ar fi funcționat.
Nu, pentru că paraziți ca Brian Garrity mi-ar transforma execuția în martiriu.
- Așa e. - Da...
Tot eu sunt de vină.
Totul. Toate viețile pe care le-am luat, rețeaua de ucigași creată,
procesul meu, mărturisirile mele, totul...
a evoluat într-o...
contagiune socială.
Cât ai fost plecat, ți-am păstrat o grămadă de scrisori de la fani.
NU sunt jalnic.
E trist cât de jalnic sunt, dar știi ce e și mai jalnic?
O emisiune despre mine...
și oricine ascultă emisiunea.
Subtitrarea: Ruxandra Dorobanțu