Tidigare i Criminal Minds: Evolution…
Gaspers telefon hade inte bara lönelistor. Det var uppdrag.
- Så Gold Star är inte en person. - Nej, det är ett program.
Fem medlemmar, fem stjärnuddar.
Damien är ledaren.
Vad sägs om att kontakta Damien och lura honom i en fälla?
Varför hör du av dig?
Vi måste träffas i verkligheten.
Det där knackandet på skrivbordet var morsealfabetet.
"Hitta målet. Kodnamn: North Star."
- Vad fan är North Star? - Ingenting.
Vi har en mötestid och plats. Davenport, Iowa.
Snälla. Hjälp mig.
Du måste vara Jade.
- Du har vänner med dig. - Vi gör en deal.
Se mig i ögonen så berättar jag hur man hittar North Star.
Hur får vi tag i North Star?
De gav mig fyra ord som släpper ut en ur fängelset.
"Teresa är i trubbel."
Vem är Teresa?
Hej, det är jag. Ring tillbaka. Du kan vara i trubbel.
Hur illa är det?
Begränsad tjänstgöring tills vidare. BAU är ditt.
- Jag är inte i toppform just nu. - Ingen av oss är det. Särskilt inte jag.
Hur gick det här till?
Voit skulle föras till cellen. Det var då han slog till.
Fan, jag visste det! Vi skulle aldrig ha släppt ut honom.
Han kan inte ha hunnit långt.
Dave!
- Åh gud. - Nej, nej, prata inte!
Ambulansen är på väg.
Voit har mitt vapen.
Stanna hos honom.
Emily?
Vilken miss, Davey Boy!
Kom ut och ge mig en chans till.
- Är du säker på det? - Ja.
Okej, du frågade så snällt.
Jag älskar en ménage à trois.
Skjut honom.
Sjung.
Skjut honom nu innan han…
Du…
Låt mig visa hur den funkar.
"Våra dygder och våra brister är oskiljaktiga, som kraft och materia.
När de skiljs åt finns inte människan längre." Nikola Tesla.
Damien är fortfarande ett spöke. Ingen såg honom i parken.
Okej. Jade, då?
Såvida hotbilden inte är direkt kan jag inte tänka mig att de dyker upp igen.
Jag håller med.
Damien mördade dödsteamet och försvann i flera veckor.
De ligger nog lågt och planerar nästa drag.
Förutom att Voit försökte splittra dem. Det kan destabilisera deras partnerskap.
Vi borde gå tillbaka till Voit.
Nej.
Vi kan tvinga honom att kontakta Damien.
- Det kan vi faktiskt inte. - Varför inte då?
Voits advokat begär att han får börja sitt minskade fängelsestraff.
Det är helt ologiskt. Voit gav oss inte Gold Star.
Chefen har ingen flexibilitet där.
De argumenterar att han fick oss så nära Damien som möjligt.
Och att han sabbade gripandet var vårt fel, inte hans.
- Är Madison villig att acceptera det? - Han funderar tydligen på det.
Skjut honom.
- Har nån hört från Prentiss? - Skjut honom…
Vi måste kolla att hon är okej.
- Jag kan göra det. - Bra.
Vi har mycket att göra.
Vi måste följa pengaspåren.
Ja, jag har gjort det upprepade gånger.
Vi ska göra det igen, för vi måste se var programmet inleddes.
Ja, vi måste jaga pengarna…
Sir, jag menar detta med all omtanke och respekt.
Dave.
- Dave. - Att göra samma sak om och om igen
och förvänta sig olika resultat är definitionen av galenskap.
Dave.
Går det bra?
Sir?
Det är okej.
Vissa dagar leder bara ingenstans, som i dag.
Sätt i gång.
Han mår inte bra.
Nej. Inte ens halvbra.
Men jag gör det igen för att han sa det.
Så jag gör det igen.
Hej.
Går det bra?
Ja.
Det är bortkastad tid bara.
Säkert att det inte är nåt annat?
Bortkastad tid är mitt tredje hatobjekt.
Det är mellan beige och dåliga kyssar, och det vet du.
Ja, konstigt nog.
Jag vet också att nåt är fel när du är tyst.
Så berätta. Vad sker med Emily?
Jag har aldrig sett henne så här.
Och jag har aldrig sett Dave i detta tillstånd, vad det nu är.
Jag vet inte vem jag ska vara mest orolig för.
Okej, ge mig dina nycklar.
Varför då?
Jag antar att hon sover ruset av sig hos dig.
Du profilerade det, jag sa ingenting.
Nej, det gjorde du inte. Vet du vad?
Du kan inte fokusera på detta om du oroar dig för Emily.
- Så ge mig nycklarna bara. - Varsågod.
Tack.
Jag satte inte på larmet,
för jag kan föreställa mig Emily aktivera det av misstag.
När du sätter nyckeln i översta låset måste du vicka på den lite.
Vad mer?
Jag satte en ren hink vid Emilys huvud. Jag beklagar om den är full.
Snälla, jag är mamma. Jag har sett värre.
Du är en ängel.
Det är okej.
Hej. Penelope Garcia. Kattvän, dataanalytiker och allmänt charmtroll.
Inte just nu.
- Vad var det där om? - Jag vet inte. Och vet du vad?
Jag ställer inga frågor, för gör jag det så bryr jag mig.
Och jag bryr mig inte. Titta, jag bryr mig inte.
Då ska vi båda vara tacksamma,
för det enda som är mer obekvämt än att ni jobbar ihop är att han jobbar med mig.
Luke, vi behöver dig.
Gör dig redo att vara obekväm.
Skojar du?
- Hur är din dag? - Jag vill inte prata om det.
Inte alls eller bara inte med mig?
Med mig.
Minns du när jag lovade att jag inte skulle utnyttja vårt förhållande?
Jag respekterar det.
Och jag har respekt för att du respekterar det.
Men du gick in dit, han följde efter. Och sen bara… Vem är hon?
En möjlig koppling till Gold Star.
Och har hon ett namn?
- Teresa. - Teresa?
Campos.
Och hur känner du miss Teresa Campos?
Jag dejtade henne innan vi blev ihop.
Vilken miss, Davey Boy!
Låt mig visa hur den funkar.
Kom in.
Hej, jag…
Nej, jag rengör den bara.
Du hade fingret på avtryckaren, Dave.
Vad har du att berätta?
Tylers ex är här.
Hon är den Teresa som Brian nämnde. Det är för tidigt att avgöra,
men hon kan ha nåt med Gold Star att göra.
Det låter ganska viktigt.
Inte lika viktigt som detta.
Det är ingen hemlighet att du har slitit, och det är ingen svaghet att prata om det.
Jag pratar om det.
Med vem då?
Emily.
Dave.
Jag antar att du har undvikit din obligatoriska traumaterapi.
Okej.
Såvida du inte har en annan rättspsykiater som du litar på,
skulle du vara villig att prata med mig?
Är det PTSD? För det är så det ser ut.
Okej.
Har det blivit värre?
Vet du vad det bästa är när bara du och jag jobbar med ett fall?
Vi kan bara sitta där tillsammans. I stillhet med våra tankar.
Så jag tänker, varför inte sitta här tillsammans i stillhet?
Och då vet du att du är okej.
Tack.
Vi pratar inte.
Okej.
Emily, är du här?
JJ?
Är allt okej?
Absolut.
Tills det inte är det.
Vad gör du här?
Jag kollar att du är okej.
Tack, det går bra.
Åh, förlåt.
Tack.
Vad är klockan?
Det är dags för vätska.
Varsågod.
Växternas favorit! Elektrolyter.
Har du sett filmen Idiot City?
Vänta…
"Idiot City"?
- Idiocracy? - Precis.
Har du nånsin…
Vad då?
Jag vet inte.
Wow, du är i dålig form.
Drick upp.
Nej, lämna chipsen!
- Vilka chips? - Salt och vinäger.
De är underskattade.
- Ätpinnar också tydligen. - Gör inte du så här?
Du måste börja.
Det är supergott men olidligt.
Det är värre med ett trasigt nagelband och inga servetter.
Gapa.
Jättegott!
Och inget spill.
Så vad har du druckit?
Vin.
Chablis.
Det känns som mer än ett fräscht vitt vin.
Emily Elizabeth Prentiss.
Är du hög?
Jag är inte inte hög.
Herregud.
Hon verkar jättetrevlig.
Jag visste inte att supersexig latina var din typ.
Jag heter Garcia.
Jag har ingen typ. Och snälla, börja inte.
Det gör jag inte. Jag är bara förvirrad.
Under vårt rituella exsnack
nämnde du inte en Teresa Campos, och jag undrar varför.
Lägg av.
Du får inte ignorera mig.
Jag fattar, ditt ex är här. Men hon är i mitt revir.
Så detta har nåt med Gold Star att göra.
Jag får reda på det oavsett. Så vem är hon och varför är hon här?
Är du bekväm med att prata om det?
Absolut.
Allt började förra veckan när jag fick dessa.
- Nån förföljde dig. - Det var det jag var rädd för.
Och sen ringde Tyler och berättade att jag kanske är i trubbel.
Han sa att ni kan ta reda på hur.
Vi ska försöka.
Men Tyler fick det här meddelandet från en opålitlig källa,
så vi måste bekräfta några saker först.
Känner du igen nån här?
Nej, borde jag det?
Nej. Nej, det är bra.
Berätta om dig och Tyler.
Jag hade precis fått sparken från det militära.
Jag hade inget jobb, inget uppdrag.
Jag hade inget annat att göra än att dricka på en bar där hon jobbade.
Jag vet att det låter som en klyscha, men jag gillade soldater. Det gör jag än.
Jag tog mig i kragen.
Hon gav mig en anledning att ta mig i kragen.
Ja.
Hon var ditt nya uppdrag.
Gör jag nåt så ger jag allt.
Jag vet.
Och vem vill inte bli kärleksbombad?
Men sen kommer det oundvikliga "det kan jag inte göra"-ögonblicket.
Jag hade ett, säkert hon också.
Han fick en ledtråd om sin systers mord, nåt om ett nätverk med seriemördare.
Jag sa åt honom att gå till polisen.
Polisen skulle bara ha klantat till det.
Ja, absolut.
Det är bättre att ljuga för sina vänner, klona telefoner
och bli skjuten av psykopaten som dödade ens syster.
- Okej. - Förlåt.
Svara på en fråga till.
Vem gjorde slut? Du eller han?
Han. Han bara försvann. Han sa inte ens adjö.
Jag har blivit ghostad förut, men inte på det sättet.
Så ni har inte haft nån kontakt på ett tag?
Precis.
Tills de där bilderna. Åh gud.
Går det bra? Vill du ha en värktablett?
- Ja tack. - Okej.
Förlåt, det är bara stressen med allt det här.
Och du gör detta varje dag.
Detta och värre.
Hur klarar du det?
Vissa dagar är bättre än andra.
Han tar över.
Vem tar över?
Voit.
Okej.
Hur tar han över?
Ibland pratar jag med gärningsmännen i mitt huvud.
Det hjälper mig att profilera. Men nu pratar jag med Voit hela tiden, vilket är…
- Oönskat. - Ja.
- Störande? - Som fan!
Du.
Det du beskriver är klassiska symtom på traumaöverlevnad.
Voit låste in dig i en underjordisk container.
Jag skulle vara mer orolig för dig om du inte upplevde såna här symtom.
Kan det behandlas?
Med terapi, absolut. Jag rekommenderar minst 90 minuter om dagen.
Nej, det går inte.
Nu är inte rätt tillfälle att spela John Wayne, okej?
Du studerar mänskligt beteende. Du vet vad terapi kan åstadkomma.
Och jag vet också att vi måste jobba, och jag har inte tid med daglig terapi.
Jag vet inte, kan du inte ge mig en tablett eller nåt?
Absolut inte.
Det finns inga genvägar, och att ignorera det gör det bara värre.
Berätta. När du har haft gärningsmän i huvudet förut,
vad har fått dem att försvinna?
- Deras gripande. - Okej.
För det mesta.
För det mesta?
Några stycken höll sig kvar efter att jag hade gripit dem.
Och vad fick dem att försvinna?
Jag besöker dem i fängelset.
Då känner jag att jag har gjort allt jag kan göra.
Absolut inte.
Jag går hellre i terapi.
Detta skulle vara terapi. Exponeringsterapi.
Det kommer inte att funka.
Killarna jag träffade i fängelset kom aldrig ut.
Det gör Voit, för han har övertygat världen om att han inte är Sicarius.
Jag vet inte om detta är värt ett försök, det funkar kanske inte alls.
Men om du vill stoppa Voit från att ta över
måste du få honom att erkänna för dig att han är Sicarius.
Det räcker kanske med att se honom inlåst.
Men oavsett så måste du konfrontera Voit.
I enrum.
Tack för att ni kom till min presentation. Jag vill ge er en kort och förenklad
gör-inte-detta-hemma-grundkurs i hur hacking fungerar.
Jag presenterar föremål A. Teresa, din telefon.
Jag har analyserat din lilla robot och upptäckte detta.
Föremål B, en hackingapp
som hade installerats på din lilla robot utan din vetskap.
Detta är en bugg
som för över all din information till en tredje part.
Jag sa till mig själv: "Var har jag sett detta förut?"
Och då visste jag.
Det är föremål C. Här, för några månader sen,
när en hackare försökte sig på nåt liknande.
Det är samma app.
Ja, bra jobbat. Den heter Phone Pulse.
Det är en taktisk app som civilpersoner inte använder.
Så det är samma kille, va?
Ja, det skulle man kunna tro.
Kan du få tag i mobildatagrejen för att se vem det är?
Jag kan bättre än så, nya vän.
Detta är vad vi hackartyper kallar en "flaskpost"-attack.
Och den användes på David Rossis telefon.
Vad missar jag?
Det var jag. Jag gjorde det.
Är du…
Är detta på riktigt?
Det var inte Tyler.
För datumet och GPS-datan på din telefon stämmer inte överens med Tylers telefon.
Och Tyler var här med oss när du blev stalkad.
Så varför skulle nån göra detta?
För att nån vill att du ska tro att det var Tyler.
Snacka om att snärja nån.
81 % av stalkingoffer stalkas av nån de känner,
och 43 % av kvinnor stalkas av nuvarande eller före detta partners.
Jag skulle vilja kännas vid
den olustiga kemin mellan oss alla i det här rummet.
Vi måste överskrida den och utforska era bakgrunder,
för vem det än var som gjorde detta så är det nån ni känner.
För att göra denna utredning mindre jobbig
föreslår jag att vi kör killar med killar och tjejer med tjejer.
Är det mindre jobbigt?
Ja, för mig och Teresa.
- Låter det bra? - Ja.
Okej.
Jag känner hur du stirrar besviket på mig.
Jag är inte besviken.
Jag visste bara inte att du rökte.
Jag röker inte.
Inte jointar. Var inte så fördömande, det är lagligt nu.
Jag vet.
Och igen, jag dömer inte.
När jag måste tänka eller begrunda livet
får THC mig att fokusera.
"Begrunda livet"?
Min framtid med FBI.
Du blev bänkad, sånt sker.
Bara Madison och toppskiktet får grepp om PR-problemet
är du tillbaka om max ett par dagar.
Nej.
Det är så här karriärer får ett slut på byrån.
Inte med en smäll, bara fjuttigt. Så jag ska ta hand om det själv.
Vad menar du?
- Nej, inte det. - Jo.
Jag har fått nog. Jag slutar.
Du ska inte sluta, okej?
Du är bakfull och inte "inte hög".
Men just i dag är det kanske inte bäst att fatta stora beslut.
Och vad skulle du göra?
Vara en räddare i nöden.
Va?
En räddare i nöden, som boken.
Bara springa där som räddaren i nöden.
Du har inte läst den, va?
Nej. Men detta vet jag: Voit kommer att få som han vill.
Om inte nu så till slut.
Och jag gick över en gräns med honom som jag aldrig trodde att jag skulle göra.
Så nu har jag svårt
att förstå varför jag kämpar så hårt
att vinna denna kamp om gott mot ont.
Så om det är över ska det vara på mina premisser.
Okej, kom.
Sätt dig. Vi måste prata.
Vad letar du ens efter? Alla världens snacks är här.
Nej, jag behöver nåt sött. Jag har fått en saltöverdos.
Emily?
Ja?
Varför blir rummet mindre?
De…
- Åt du dem? - Ja.
Är det cannabisgodis?
Du måste lägga dig.
Nej, nej!
Nej!
Hjälp, hjälp!
Nej!
Vänta!
Med tanke på hur skrämmande detta är
rekommenderar jag att vi börjar med dina expojkvänner.
Jag har ingen mapp eller så, men vi kan kolla.
Visst. Berätta om honom.
Otillgänglig. Skadad.
Skadad nog för att stalka dig?
Nej. Han hade mammaproblem.
- Sånt sker. - Ja.
Okej. Han då?
Reserverad.
"Jag tjänar mindre än dig, så jag håller mig på avstånd."
Ja.
Jag ser inga bilder på Tyler.
Vi tog inte många bilder.
Vad gillade du med honom?
Min mamma dog för några år sen.
Jag beklagar.
Tack.
Och jag behövde nån som fick mig att känna mig trygg.
Han avger vissa vibbar, typ feromoner. Fast jag tror inte på feromoner.
Och nu vet jag att han har kommit över mig, för de är borta.
Vi fortsätter kolla.
Visst.
En snabb fråga:
När blev du och Tyler ihop?
Låt oss börja med Brian Garrity.
Den som gav honom namnet Teresa måste vara stalkern.
Garrity är desperat. Jag drar inte in honom i detta.
Jag behöver en lista över alla som du har retat upp.
Så klart.
- Du älskar detta, va? - Nej, verkligen inte.
Allt jag vet är att du har en tendens att försvinna,
vilket får dig och andra att hamna i trubbel.
Så ge mig en lista över dina offer förutom Penelope och Teresa.
Seriöst, dra åt helvete.
Du gillar inte mig, jag fattar.
Men du är en ranger, eller hur? Och vad är ert motto?
Vilket om jag minns rätt betyder "på eget initiativ".
- Och? - Har du nånsin tagit initiativ?
Tagit saker i egna händer inte för att du inte bryr dig utan tvärtom?
För att du inte vill att de ska råka illa ut?
Ja.
Det var det jag trodde.
- Nu blev det jobbigt. - Jag vet.
- Ska vi trappa ned? - Visst.
Scott Adkins- eller Donnie Yen-filmer?
Skojar du?
Donnie Yen.
Även när de är i samma film, som John Wick: Chapter 4.
- Donnie Yen. - Jag ville bara vara säker.
Låt oss göra det enkelt för oss själva.
Teresa sa att detta började för en vecka sen.
Vem har du retat upp på sistone?
Känner du det, Sebastian?
Jag har tummen på 50 enheter clostridium botulinum.
- Vi använde det i Darfur. - Jag trodde att vi var vänner.
Fan.
Fan, fan, fan.
Vem är det? Vad gjorde du?
Skjut honom.
Skjut honom innan han…
Hej Dave.
Jag har inte sett dig här på ett tag.
Hej Galen, hur går det?
Det är stilla. Händelselöst. Precis som jag vill ha det.
Ska du träffa huvudattraktionen?
- Ja. - Okej.
Vänta.
Kan du göra mig en tjänst?
Var det du?
Tänker du döda mig?
Så varför stängde du av kamerorna?
För att vi behöver prata. Bara du och jag.
Jag är här. Låt oss prata.
Din deal kommer inte att ske.
- Kommer den inte? - Nej.
Villkoren gällde gripandet och åtalandet av Gold Star.
- Vi har inte gripit eller åtalat nån. - Det är inte mitt fel.
Allt är ditt fel, Elias.
- Det blir ingen deal. - Du har inte träffat min advokat.
Stängde du av kamerorna bara för att säga det?
Nej, det är inte bara det.
Jag vill att du ska erkänna att du är Sicarius
och berätta att du dödade 60 personer.
Sextiotvå.
Det var allt jag behövde höra.
Nej då.
Vet du varför?
För du tänker inte på mig alls.
Det var det du sa på ditt fina plan.
Du sa: "Jag har inte tänkt på dig alls, Elias."
Så varför skulle en FBI-agent åka hela vägen hit
när han inte tänker på mig alls bara för att bekräfta det han redan vet?
Jag ville bara att du skulle säga det. En enda gång.
Tommy Yates. Du skrev om honom i en av dina böcker.
Du sa att du brukade prata med en fantasiversion av honom
även efter hans gripande.
Och det var inte förrän du besökte honom i hans cell
som han slutade förfölja dig.
- Ingen förföljer mig. - Tommy Yates gjorde det.
Förföljer jag dig?
I resten av ditt liv kommer du att behöva be om lov om att få gå på toa,
du kommer att leta efter larver i maten.
Om du har tur får du kanske en halvtimmes solsken om dagen.
Nej, du förföljer mig inte.
- Inte längre. - Va?
Sättet du sa det på, undermeningen.
Du vet vad undermening betyder, va? Det osagda?
Sättet du sa: "Nej, du förföljer mig inte."
Vad du menade var: "Inte längre."
Det började när jag låste in dig i containern, va?
Nej.
Nej?
Okej. Jag förföljer dig inte. Så varför är du här?
För att du nämnde Gold Star till Douglas Bailey.
Vad då?
- Ingenting. - Ja, ingenting. Det vanliga med dig.
Ditt plågade undermedvetna har nog ingenting med mig att göra.
Jag bryr mig inte.
Du pratade inte med Yates i ditt huvud för att han var seriemördare.
Du pratade med Yates i ditt huvud
för att det var 40 offer till som du inte kunde hitta.
Det var rädslan, eller hur?
Rädslan för att du hade svikit 40 andra familjer.
Tommy Yates, han var bara en… En totem.
Jag tror att jag också är det.
Jag är bara en totem för nåt som du inte kan sluta tänka på,
nåt som är ännu värre än mig.
Ingenting är värre än dig.
Fundera på vad du just sa.
"Ingenting är värre än mig."
Du skulle aldrig ge mig den tillfredsställelsen.
Aldrig nånsin. Såvida inte…
Såvida inte din repression är så djup att du hellre ljuger än möter sanningen.
Men jag tror att vi kan lista ut sanningen.
Tillsammans.
Nej.
Varför inte?
Det är tre personer som vet mer om Gold Star än nån annan i världen.
Två av dem är i cellen, och en av dem…
Jag sköt honom i ansiktet, men…
jag tror att jag kan hjälpa dig.
Och hur tror du att du kan göra det?
Det är enkelt.
Vi tar vad vi vet.
Vi gör deduktiva slutledningar, och från dessa slutledningar…
bygger vi en profil.
Du! Vad är det den här gången?
Detta är helt sjukt.
Ni har tagit hit mig för att fråga om jag stalkar en kvinna jag aldrig har träffat.
Om jag minns rätt så är du hämndlysten.
Så du hackade säkert hennes telefon som jag hackade din.
Vad gör du?
För protokollet: Jag sitter här med Tyler Green och chefsagent Alvez.
Jag vill att båda ska fastställa att Tyler klonade denna VeriTrax-telefon,
serienummer 4RF64393.
Och att allt som han eller Alvez hittar på telefonen
inte är godtagbart i rätten.
Sebastian, du är inte gripen.
Du ligger inte bakom det, vi behöver din hjälp att lista ut vem som gör det.
Inget säkerställer foglighet
som garantin om att båda hamnar i helvetet.
Vill ni att jag ska prata?
- Jag behöver nåt som säkerhet. - Jag klonade telefonen.
Agent Alvez och FBI var inte inblandade. Så stäng av den.
Hälften av informationen är lika med hälften av svaren.
Så detta är vad jag har att säga.
Det du klonade var inte min telefon. Det var en jobbtelefon
- som jag fick av mina uppdragsgivare. - Vilka då?
Tror du att de är så dumma att de säger det?
- Nån aning måste du ha. - De är privata entreprenörer.
De får Wagner Group att se ofarliga ut. Och de bryr sig inte om indirekta skador.
Precis som du.
- Vad då "jag"? - Är inte det spelet?
Vi får som vi vill och låter småfolket städa upp efter oss.
Inte jag.
Den där kvinnan som är i trubbel på grund av dig håller kanske inte med.
Eller hur?
"Efter en ytterligare utredning
har anklagelserna mot dig visat sig vara falska och ogiltiga.
Med omedelbar verkan återinsätts du som enhetschef på BAU."
Ja, kom igen!
"Direktör Madison,
jag säger upp mig från FBI med omedelbar verkan."
Ska jag radera "skickat från min telefon"?
Nej, nej, sluta. Du kan inte skicka det.
Inte förrän vi kan rättfärdiga detta.
Tänk hur många som har kommit och gått sen vi träffades.
Gideon.
Morgan. Hotch.
Ju längre man blir kvar, desto mer troligt är det att man mister sig själv.
Eller nån man älskar.
Eller ens hederskänsla.
Det bara tar och tar och tar.
Nämn en sak som detta jobb har gett dig.
Allra senast den djupa rädslan för
att nån från min sons skola ska hitta BAU-gate-sidan.
Åh nej, du vet!
Ja, jag vet.
Kom igen. Men vet du vad?
Det som stör mig mest är att du…
Du sa ingenting.
Trodde du inte att jag kunde hantera det?
Nej, det visste jag att du kunde. Det betyder inte att du var tvungen.
Det är jag som ska skydda teamet. Jag klarar inte ens det.
Ännu en anledning till att jag måste sluta.
Nej, gör inte det.
Det handlar inte om…
Det handlar inte om att skydda oss.
Det handlar om att vara ärlig mot oss.
Mot mig.
Det är jag.
Ärligt.
Jag vill sluta.
Så den där Gasper-killen ville inte säga vem han jobbar åt?
Vi fick allt vi kunde, men inte nog för att gripa honom.
Så han fick gå.
Vad gör vi nu?
Garcia gör en djupdykning i hans bakgrund. Uppdragsgivare, kända affärsförbindelser.
De goda nyheterna är att…
om nån kan hitta den som trakasserar dig så är det Penelope Garcia.
Jag förstår inte hur nån skulle vilja ha ditt jobb.
Jaga mördare och galningar…
"Den som hänger med vargarna lär sig att yla."
Min farmor brukade säga det när jag var barn.
Vad betyder det för dig?
Hellre smart än modig.
Okej, vargmannen.
Men hon behöver inte oroa sig, för han är inte modig nog
att berätta för sin kollega hur han känner.
Nej. Hon vet att jag älskar henne.
Och hon gillar fortfarande Tyler, jag fattar.
Men låtsas inte som om det inte är nånting där.
Bara så du vet,
- vi hade en dejt. - Och?
Och det var ett starkt nej för oss båda.
I det här jobbet är det en dålig idé att dejta en kollega.
Ja, men det är så i varje jobb.
- Ja. Och du och Tyler? - Att dejta en kund är annorlunda.
Ja, det är lika dumt.
Det är sant.
Okej.
Jag antar att du och jag borde dejta på andra ställen.
Kanske det.
Vet du vad vi behöver? En sån där stor whiteboard att skriva på.
Som ni gör i runda bordet-rummet.
Nej? Okej.
Det ändrar inte vårt mål.
Vi måste bara gå igenom allt som har plågat dig sen jag greps.
Nummer ett.
North Star.
Skitsnack. Det är typ sist på listan.
Jag gillar att jobba bakåt.
- Vad är det? - Ingenting. Jag sa ju det.
Så varför reagerade Damien och Jade på det?
Gillar du tv-spel?
- Va? - Jag vill inte framstå som ett superfan.
Men du sa i en intervju att du gillar tv-spel. Gör du fortfarande det?
Det var länge sen jag höll i en kontroll.
Okej. Vilka spel gillade du?
Skjutspel, racingspel…
- Spelade du uppdragsspel? - Nej! Och varför är det relevant?
Vet du vad varje konspirationsteori är byggd på, strukturellt sett?
Tv-spel. Uppdragsspel i synnerhet.
För helvete!
Man går runt och letar efter ledtrådar. Dessa leder en till en boss.
Man besegrar den bossen. Nästa nivå ger en fler ledtrådar.
Ännu en boss. Bla, bla, bla.
Två generationer har fått lära sig att det är så här världen fungerar.
Spel är inte det verkliga livet.
Ja, det verkliga livet är skittråkigt om man inte gör det till ett spel.
Om man får spelarna att leta efter ledtrådar
gör det deras sorgliga, tråkiga och deprimerande liv mer intressanta.
- Damien och Jade hade inte tråkiga liv. - Nej, men de letar efter ledtrådar.
Så jag gav dem en idé och lät dem dra sina egna slutsatser.
- Vad är North Star? - Herregud. Okej.
Berätta.
Vad är det? Astrologiskt, astronomiskt, skitsamma.
Om man letar efter konstellationer börjar man med att hitta Polstjärnan.
Okej. Eller så är Polstjärnan där allt börjar.
- Va? - Det är semantik.
När man är vilse och desperat och sökande som Jade och Damien är,
är allt man vill ha nåt som gör det begripligt.
Helt ärligt, ledtråden var bara en bluff. En betydelselös och dum bluff.
Men den fick deras uppmärksamhet.
Med tanke på att de båda är mördare drivna av hämnd
tänkte jag att de kanske ville ha en syndabock
för varför de är som de är.
Nåt som North Star.
Jag vet inte vem det är. Jag vet inte hur programmet inleddes.
Jag har kollat upp det, lita på mig. Men jag tror att du kanske vet.
Jag?
Det är kanske därför jag förföljer dig. Det är därför jag är en totem.
Det låter som om Stuart House var den perfekta smältdegeln
för att skapa seriemördare.
Vem skulle ha gett dem den idén?
Nej.
Det är bara en profil.
Och även med all research är en profil bara en kvalificerad gissning.
Galen!
Detta var kul, Dave.
Låt oss göra om det.
- Hallå? - Du kan sätta stopp för detta.
- Gasper? - Lyssna noga.
Teresa kommer att få sitt liv tillbaka, men du måste göra nåt i gengäld.
Jag behöver telefonen. Så jag har en adress till dig.
Kom dit ensam och obeväpnad så är detta över för henne.
Det är ditt val, Tyler.
Är du beväpnad?
Avlyssnad?
- Du ville ha mig så här är jag. - Det är tyvärr inte dig jag vill ha.
Jag stoppar handen i fickan, jag är obeväpnad.
- Det är en kopia av din jobbtelefon. - Bra.
Jag måste validera den så klart.
Låt mig inte gå härifrån tomhänt.
Kan du ge mig nån ledtråd om din uppdragsgivare?
Min uppdragsgivare är inte lika viktig som det de vill ha.
Vilket är vad då?
Osynlighet. Jag kunde inte riskera att gå till FBI.
Men däremot till vänner, som aldrig var riktiga vänner.
Jag tänkte att vi kunde göra en överenskommelse.
Det har vi alltid gjort.
Om de är så farliga som du säger, varför har du ändrat dig?
För att de är så farliga.
När du klonade telefonen fick jag ett pris på mitt huvud. Jag flyger om en timme.
Jag ska göra en leverans, och så ses du och jag aldrig igen.
Så om det är okej skulle jag vilja fortsätta med resten av mitt liv.
Var snäll och lägg telefonen på bordet.
Flytta på dig.
Det handlade inte om telefonen. Det krävs mer än så för att du ska leva.
- Du behöver bevis på att jag är död. - Jag beklagar.
Detsamma.
- Nu. - FBI!
Släpp vapnet nu! Ner på golvet!
Vänd dig om och backa långsamt.
Backa.
Händerna bakom ryggen.
Han är säkrad.
Nej. Ingen moralpredikan, okej?
- Jag tänkte bara fråga en sak. - Vad då?
Menige Ryan eller Tunna röda linjen?
Båda. Jag insåg bara inte det förrän jag blev militär.
Jag fattar.
Det är bara en fråga som måste besvaras just nu.
En fråga som avgör allt.
Vad då?
De är helt otroliga. Hur kunde jag inte ha tänkt på detta?
Eller hur?
Alla dessa år med kladdiga fingrar. Seriöst, överväldigande.
Fan, vad snackade jag om? Frågan.
De som kom före oss.
Gideon, Hotch.
Vad hade de gemensamt?
- Hur länge har vi? - De slutade.
Vi två blev utsparkade.
De är borta.
Vi är fortfarande här, Emily.
Vi är starkare än nån annan inser.
Inte så länge till. Det är bara en tidsfråga innan de avskedar mig.
Så låt dem avskeda dig. För vi ger inte upp.
Jag övergav inte dig i Paris.
Sluta, det är inte rättvist.
Du övergav inte mig efter mitt missfall.
Helvete…
Det här jobbet tar så mycket. Men vet du vad det ger mig?
Det ger mig dig.
Och efter allt detta, om du fortfarande vill sluta,
så kommer jag att stötta dig.
Alltid.
Helvete.
Det är Rossi.
Vad säger du?
Ta nycklarna så drar vi.
Ja!
Jag kan inte köra.
Inte jag heller.
Ska vi dela en taxi?
Så jag är inte i fara?
Nej, målet var att vanhedra Tyler.
Han var måltavlan, och du har inget att oroa dig för.
- Förlåt att du blev inblandad i min… - Skit?
Igen.
Sluta ghosta.
Särskilt dem.
- Tack. - Ingen orsak.
Tack ska ni ha.
Seriöst?
Vad då?
Är inte saker och ting redan tillräckligt komplicerade?
- Kom igen, hon är bara trevlig. - Det är inte henne jag är orolig för.
Ja, hon skulle ödelägga dig.
Visst.
Vad sker?
Rossi behöver oss alla, inklusive dig.
Nåt nytt, chefen?
Nej. Nåt gammalt.
Från arkivet.
Vad är detta?
En rapport som Jason Gideon och jag började på men aldrig lämnade in.
Wow. Trettio år sen.
Jag har skrivit så många böcker att jag hade glömt att vi ens gjorde detta.
Det är otroligt vad ens undermedvetna kommer ihåg.
Och varför tittar vi på detta nu?
På mitten av 90-talet när vi började samla information om seriemördare
bad de oss att skapa ett hypotetiskt scenario
som skulle generera en seriemördare.
"Hur man hittar utsatta barn
som växte upp med grovt våld i hemmet."
"Man avlägsnar dem från den miljön och isolerar dem under värre förhållanden,
helst under puberteten."
"Där de sen kan utvärderas för psykisk störning."
"Med rätt variabler kan dessa barn kontrolleras."
"Inte bara kontrolleras, styras."
Och det är därför den aldrig publicerades. Det började kännas som ett recept.
Så du säger att nån fick tag i den här och skapade Gold Star?
Ja. Och Damien och Jade kommer också snart att lista ut det.
Hur kan du vara så säker?
Voit hjälpte mig att inse det.
Där Gold Star började. Det började med North Star.
Och North Star,
North Star är vi, BAU.
Översättning: Monika Stewart