I tidligere episoder:
Sebastian Gaspers mobilfiler inneholdt både lønningsliste og oppgaver.
Så denne Gold Star er ikke bare én person.
Det er et program.
Fem medlemmer, femtagget stjerne.
Damien er lederen.
Hva om vi kontakter Damien og lokker ham inn i en felle?
Hvorfor kontakter du meg nå?
Jeg forklarer det når vi møtes.
Han dunket fingrene mot bordplata.
Det var morsekode.
"Mål: Kodenavn Polarstjerne."
- Hva er Polarstjerne? - Ingenting.
Møtetid og -sted er klart. Davenport i Iowa.
Vær så snill. Hjelp meg.
Du må være Jade.
- Du tok med venner. - La oss inngå en avtale.
Se meg inn i øynene, så sier jeg hvor Polarstjerne er.
Hvordan får vi tak i Polarstjerne?
De ga meg fire ord som er et slippe-ut-av-varetekt-gratis-kort.
"Teresa er i trøbbel."
Hvem er Teresa?
Hei, det er meg. Ring meg. Du kan være i trøbbel.
Hvor ille er det?
Begrenset tjeneste inntil direktøren omgjør vedtaket.
BAU er ditt.
Jeg er ikke på topp for tiden.
Det er ingen av oss.
Hvordan skjedde dette?
Voit skulle overføres til cella si. Da slo han til.
Jeg visste det.
Vi skulle ikke ha sluppet ham ut.
Han kan ikke ha kommet seg langt.
Dave!
- Gud… - Nei, ikke snakk, ok?
Hjelp er på vei.
Voit har våpenet mitt.
Bli hos ham.
Emily?
Helbom, Davey-far.
Så kom ut og gi meg et forsøk til.
- Sikker på at du vil det? - Bombesikker.
Greit. Siden du spør så pent.
Jeg er glad i en trekant.
Skyt ham.
Syng.
Skyt ham før han…
Du…
La meg vise åssen den funker.
"Våre dyder og våre mangler er uadskillelige, som kraft og materie.
Når de skilles, opphører mennesket å eksistere." Nikola Tesla.
Damien er fortsatt som forduftet. Ingen så ham i parken.
Ok. Hva med Jade?
Med mindre hun og Damien er direkte truet, dukker de nok ikke opp.
Jeg er enig.
Damien drepte drapsteamet og lå lavt i ukesvis.
De planlegger nok neste trekk nå.
Men Voit prøvde å skape splid mellom dem.
Det kan skade partnerskapet.
Vi bør gå tilbake til Voit.
Det gjør vi ikke.
Vi kan tvinge ham til å kontakte Damien.
- Det kan vi faktisk ikke. - Hvorfor ikke?
Advokaten hans søkte nettopp om at han skal påbegynne soningen.
Det gir ingen mening.
Voit skaffet oss ikke Gold Star.
Direktøren kan ikke vike fra det.
Vel, argumentet er at han fikk oss så nær Damien som mulig.
Og at det var vår skyld at pågripelsen mislyktes.
- Er Madison villig til å gå med på det? - Han vurderer det visstnok.
Skyt ham.
- Har noen hørt fra Prentiss? - Skyt ham før…
Vi må få tak i henne, høre om alt står bra til.
- Jeg kan gjøre det. - Bra.
Vel, vi har mye arbeid å gjøre.
Vi må følge pengesporet.
Ja, sir. Jeg har gjort det gjentatte ganger.
Vi skal gjøre det igjen
fordi vi må se hvor dette programmet startet.
Ja, vi må følge pengene. Jeg…
Sir, jeg sier dette med all verdens respekt…
Dave.
- Dave. - Å gjøre det samme igjen og igjen
og forvente ulike resultater er definisjonen på galskap.
Dave. Dave.
Er alt i orden?
Sir?
Det går bra med meg.
Enkelte dager står vi bare på stedet hvil.
Dette er en sånn dag.
Sett i gang.
Alt er ikke i orden.
Nei. Overhodet ikke.
Men jeg gjør det igjen, for han ba meg gjøre det igjen.
Så jeg gjør det igjen.
Hei.
Går det bra?
Det er bare bortkasta tid.
Sikker på at det ikke er noe annet?
Å kaste bort tid er på tredjeplass av ting jeg hater.
Mellom beige og dårlig kyssing. Det vet du.
Det gjør jeg, merkelig nok.
Jeg vet også at det er noe galt når du er stille.
Få høre. Hva skjer med Emily?
Jeg har aldri sett henne sånn.
Heller ikke Dave i den tilstanden han er i.
Og jeg vet ikke hvem jeg skal uroe meg mest for.
Gi meg nøklene dine.
Hvorfor det?
Tipper hun sover det av seg hos deg?
Ok. Du profilerte det. Jeg sa det ikke til deg.
Nei, det gjorde du ikke. Vet du hva?
Du klarer ikke å fokusere på dette om du tenker på Emily.
- Så bare gi meg nøklene dine. - Ja. Her.
Takk skal du ha.
Jeg skrudde ikke på alarmen, for jeg ser for meg at Emily kunne utløst den.
Når du stikker nøkkelen inn i låsen må du rikke litt på den.
Hva mer?
Jeg satte en ren bøtte ved Emilys hode. Beklager om den er full.
Jeg er mor. Jeg har sett verre.
Du er en hjelpende engel.
Det går bra. Det ordner seg.
Hallo. Penelope Garcia. Kattevokter, teknisk analytiker og aldeles bedårende.
Det passer dårlig nå.
- Hva handla det om? - Vet ikke. Og vet du hva?
Jeg stiller ingen spørsmål, for da vil jeg bry meg.
Og dette er ansiktet til en som ikke bryr seg.
Ja vel, da er vi begge heldige.
Det eneste som er kleinere enn at du jobber med Tyler,
er at han jobber med meg.
Luke, vi trenger deg her.
Ta på deg kleinhetsbuksa.
Tuller du?
Hvordan går dagen din?
Vil ikke prate om det.
Generelt sett, eller bare ikke med meg?
Å, med meg.
Husker du da jeg sa jeg skulle slutte å utnytte forholdet vårt?
Jeg akter det.
Og jeg akter deg for å akte det.
Men du gikk inn dit, og han dro.
Og han bare: "Du må se…" Hvem er hun?
En mulig forbindelse til Gold Star.
Har hun et navn?
- Teresa. - Teresa?
Campos.
Og hvordan kjenner du Ms. Teresa Campos?
Jeg var sammen med henne rett før deg.
Helbom, Davey-far.
Jeg viser åssen den funker.
Ja.
Hei, jeg…
Nei, det går bra. Jeg bare rengjør den.
Du hadde fingeren på avtrekkeren.
Hva ville du si meg?
Tylers ekskjæreste er her.
Hun er den Teresa Brian Garrity nevnte, og det er for tidlig å fastslå det,
men hun kan ha noe å gjøre med Gold Star.
Det låter ganske viktig.
Ikke så viktig som dette er.
Det er ingen hemmelighet at du har slitt,
og det er ingen svakhet å prate om det.
Jeg prater om det.
Med hvem da?
Emily.
Dave,
jeg antar du har unngått den pålagte traumeterapien?
Greit.
Vel,
med mindre du har en annen rettspsykiater du stoler på,
er du villig til å prate med meg om det?
Er det PTSD?
Det er det det ser ut som.
Greit.
Forverrer det seg?
Vet du hva jeg elsker ved de gangene vi to jobber med en sak alene?
At vi bare kan sitte sammen.
Bare sitte i stillhet med tankene våre.
Så jeg tenker:
Hva om du og jeg bare sitter her nå, sammen, i stillhet.
Og du kan vite
at det går bra med deg.
Takk.
Ingen snakking.
Ok.
Emily?
Er du her?
JJ?
Er alt i orden?
Alt er i orden.
Til det ikke er det.
Hva gjør du egentlig her?
Sjekker bare om du har det bra.
Takk, jeg har det bra.
Å, unnskyld.
Takk.
Hva er klokka?
Tid for hydrering, vil jeg si.
Vær så god.
Den har det planter higer etter.
Den har elektrolytter.
Så du den filmen, Idiot City?
Vent,
"Idiot City"?
- Idiocracy? - Den, ja.
Du? Har du noen gang…
Om jeg noen gang har hva da?
Jeg vet ikke.
Jøss. Du er ute å kjøre.
Styrt den nå, er du snill.
Nei, la potetgullet være.
- Hvilke? - De med salt og eddik.
De er undervurderte.
- Spisepinner også. - Gjør ikke du dette?
Det må du begynne med.
Belegget er nydelig, men helt ulidelig.
Det er verre når man har en løs hudflik, og det er aldri servietter å finne.
Gap opp.
Nam, nam.
Og uten å søle.
Nå,
hva har du drukket?
Vin.
Chablis.
Det virker som om det er mer enn en frisk hvitvin.
Emily Elizabeth Prentiss.
Er du fjern?
Jeg er ikke ikke fjern.
Herregud.
Hun virker ganske kul.
Visste ikke at deilige latinamerikanere var din type?
Jeg heter Garcia.
Jeg har ingen type, og ikke begynn.
Jeg begynner ikke. Jeg er bare… Jeg er forvirret.
Da vi snakket om eksene våre,
ble ingen Teresa Campos nevnt, og nå lurer jeg på hvorfor.
Du.
Du får ikke ignorere meg.
Ja, eksen din dukket opp, men hun er i mitt revir.
Dette har noe med Gold Star å gjøre,
og jeg skal finne ut hva det er. Så hvem er hun, og hva gjør hun her?
…føles det greit å dele informasjon med oss?
- Absolutt. - Greit.
Det hele starta forrige uke da jeg fikk disse.
- Noen fulgte etter det. - Det var det jeg frykta.
Så ringte Tyler og sa at jeg kunne være i trøbbel.
- At teamet deres kunne finne ut av det. - Vi skal prøve.
Men Tyler fikk denne meldingen fra en upålitelig kilde,
så vi må få bekrefta et par ting først, ok?
Gjenkjenner du noen her?
Nei, burde jeg det?
Nei. Nei, det er bra.
Fortell meg din og Tylers historie.
Jeg hadde nettopp blitt permittert.
Jeg sto uten jobb og oppdrag.
Ingenting annet å gjøre enn å drikke på en bar der hun jobba.
Jeg vet det er en klisjé, men jeg hadde, og har en ting for militærgutter.
Jeg skjerpa meg.
Hun ga meg en grunn til det.
Ja.
Hun var ditt nye oppdrag.
Jeg går alltid inn med hud og hår.
Ja, det vet jeg.
Og hvem liker vel ikke å bli kjærlighetsbomba?
Men "jeg kan ikke gjøre det for deg"-øyeblikket kommer alltid.
Jeg fikk det, det gjorde vel hun òg.
Han fant en ledetråd om drapet på søstera. Et nettverk av seriemordere.
Jeg ba ham gå til politiet.
Jeg kunne ikke gå til politiet, de ville rote det til.
Ja, det ville de jo.
En bedre idé er å lyve til vennene dine og klone mobiler,
bli skutt av psykopaten som drepte søsteren din.
- Takk. - Unnskyld.
Jeg har ett spørsmål til.
Hvem slo opp? Du eller han?
Han. Han bare forsvant. Ingen adjø, ingenting.
Jeg har jo blitt ghosta før, men ikke på denne måten.
Så det har ikke vært noen kontakt mellom dere på en stund?
Nei.
Helt til de bildene. Gode Gud.
Går det bra? Vil du ha en aspirin eller…
- Ja, gjerne. Takk skal du ha. - Ok.
Unnskyld, dette er bare så stressende. Og du jobber med dette hver dag.
Dette og verre ting.
Hvordan takler du det?
Noen dager bedre enn andre.
Han tar over.
Hvem tar over?
Voit.
Ok. Greit.
Hvordan tar han over?
Noen ganger snakker jeg med gjerningspersonene inni hodet.
Det hjelper meg å profilere.
Men nå snakker jeg med Voit støtt og stadig, og det er…
- Uønsket. - Ja.
- Invaderende? - Visst faen.
Ok, hør her.
Det du beskriver, er klassiske symptomer på traumebearbeiding.
Voit låste deg inne i en container under bakken.
Jeg hadde vært mer bekymret for deg om du ikke opplevde slike symptomer.
Kan det håndteres?
Med terapi, absolutt. Jeg anbefaler 90 minutter om dagen.
Det skjer ikke.
Det er ikke rett tidspunkt å bli helt John Wayne.
Du studerer menneskelig atferd. Du vet hva terapi kan gjøre.
Jeg vet også at vi må jobbe, og jeg har ikke tid til terapi hver dag.
Kan du ikke gi meg en pille eller noe mot dette?
Nei, det skjer ikke.
Det fins ingen snarveier, og det blir verre om du ignorerer det.
Hør her.
Når du har hatt gjerningspersoner i hodet tidligere,
hva fikk dem til å forsvinne?
- Å pågripe dem. - Ok.
Som oftest.
Som oftest?
Vel, en håndfull har blitt værende etter at jeg pågrep dem.
Greit. Og hva fikk dem til å forsvinne?
Jeg besøker dem i fengselet.
Og ved å gjøre det tror jeg jeg har gjort alt jeg kan gjøre.
Kommer ikke på tale.
Jeg går i terapi først.
Dette hadde vært terapi. Eksponeringsterapi.
Det vil ikke fungere.
Dem jeg besøkte i fengsel slapp aldri ut.
Det vil Voit, for han har overbevist verden om at han ikke er Sicarius.
Jeg vet ikke om dette vil være vidunderkuren, kanskje det ikke funker.
Men om du vil hindre Voit i å ta over,
må du få ham til å innrømme at han er Sicarius.
Kanskje det å se ham i fengsel holder.
Men uansett
må du konfrontere Voit.
Ansikt til ansikt.
Takk for at dere kom til presentasjonen min.
Jeg vil gi en kort, overforenklet
ikke-prøv-dette-hjemme-innføring i hvordan hacking funker.
Bevisgjenstand A. Teresa, mobilen din.
Jeg foretok en disseksjon av den lille roboten din og oppdaget dette.
Bevisgjenstand B, en hackeapp
som har blitt installert i roboten din uten din viten.
Denne er nå et virus
som overfører alle din data til en tredjepart.
Jeg sa til meg selv: "Hvor har jeg sett dette før?"
Og så kom jeg på det.
Det er bevisgjenstand C. Her, for noen måneder siden,
da en hacker hadde forsøkt et lignende triks.
Det er samme app.
Visst er det det.
Den heter Phone Pulse.
Det er en taktisk app som sivilister ikke bruker.
Så dette er samme fyr, ikke sant?
Ja, man skulle tro det, ikke sant?
Kan du få mobildatagreiene til å avsløre hvem det er?
Jeg kan gjøre noe bedre, nye venn.
Dette er det vi hacker-folk kaller et "flaskepost-angrep".
Og det ble brukt på David Rossis mobil.
MÅL FUNNET SEATTLE I WASHINGTON
Hva er det jeg ikke forstår?
Det var meg. Jeg gjorde det.
Er du…
Er dette ekte?
Vel, nei, det var ikke Tyler.
Datoen og GPS-dataen på mobilen din spores ikke til Tylers mobil.
Dessuten var Tyler konsulent for oss mens du ble stalket.
Hvorfor ville noen gjøre noe slikt?
Noen vil at du skal tro det var Tyler.
Det er skikkelig gjennomført.
Åttién prosent av ofre for stalking forfølges av en de kjenner,
og 43 prosent av kvinner forfølges av en nåværende eller tidligere partner.
Jeg vil gjerne anerkjenne
den uvanlige kjemien mellom oss alle i dette rommet.
Vi må komme forbi den og dykke ned i historiene om dere to,
for den som står bak dette, er en dere har i livet.
For å gjøre etterforskningen mindre klein,
foreslår jeg at vi gjør dette guttevis og jentevis.
Blir det mindre kleint?
Ja, for meg og Teresa.
- Høres det bra ut? - Ja.
Akkurat.
Jeg kan føle ditt skuffede blikk i nakken.
Ikke skuffet.
Visste bare ikke at du røykte.
Jeg røyker ikke.
Ikke jointer. Slutt å dømme. Det er lovlig i D.C. nå.
Jeg vet det.
Og jeg dømmer ikke.
Når jeg trenger å tenke eller fundere over livet,
fokuserer THC meg.
"Fundere over livet", hva?
Min framtid med FBI.
Du er satt på benken, sånt skjer.
Straks Madison og ledelsen får temmet PR-beistet,
er du tilbake i felten.
Nei.
Dette er måten karrierer tar slutt på i FBI.
Ikke med et smell, men et klynk.
Så jeg skal ta meg av det selv.
Hva mener du?
- Nei, du mener ikke det. - Jo, det gjør jeg.
Jeg er ferdig, JJ. Jeg sier opp.
Du sier ikke opp, ok?
Du er bakfull og ikke "ikke fjern".
Men dette tidspunktet
er nok ikke det beste å ta viktige avgjørelser på, ikke sant?
Og dessuten, hva skulle du ha gjort?
Være en redder i rugen.
Hva?
En redder i rugen, som i boka.
Jeg bare løper gjennom åkeren, og… Man redder all den rugen.
Du har visst ikke lest den.
Det stemmer.
- Ja. - Men jeg vet dette:
Voit vil få det han vil ha.
Om ikke nå, til slutt.
Og jeg gikk over en grense med ham jeg aldri trodde jeg ville gå over.
Så nå sliter jeg
med å finne ut hvorfor jeg kjemper sånn
for å vinne denne kampen med det gode mot det onde.
Så om jeg skal ut, vil jeg at det skal skje på mine vilkår.
Ok. Kom.
Sett deg. Vi må ta en prat.
Hva leter du egentlig? All snacks i verden står her borte.
Nei, jeg trenger noe søtt. Jeg har fått overdose av salt.
Emily?
Ja?
Hvorfor blir rommet mindre?
De…
- Spiste du… - Ja, det gjorde jeg.
Var det THC i dem?
Du må legge deg nedpå.
Nei. Nei!
Nei.
Nei!
Hjelp!
Nei!
Vent!
Gitt denne sakens skumle natur,
anbefaler jeg at vi starter med dine tidligere elskere.
Jeg har ikke en mappe over gammelkjærester,
men vi kan se gjennom årene.
Ja visst. Greit, fortell om ham.
Fjern. Skada.
Skada nok til å stalke deg?
Nei. Han hadde mammaproblemer.
- Sånt skjer. - Ja.
Ja vel. Hva med ham?
Fraværende.
"Jeg tjener mindre enn deg, så jeg skal være fraværende."
Ja.
Jeg ser ingen bilder av Tyler her.
Nei, vi tok ikke mange bilder.
Hva var det med ham?
Jeg mistet mamma for noen år siden.
Så leit å høre.
Takk.
Og jeg trengte bare en jeg kunne føle meg trygg med.
Og han har noen vibber, feromoner, liksom.
Men jeg tror egentlig ikke på feromoner.
Og nå vet jeg bare at han har gått videre, for jeg føler det ikke lenger.
Skjønner du?
Vi får lete videre.
Ja.
Kjapt spørsmål:
Når begynte du og Tyler å date?
La oss begynne med Brian Garrity.
Den som ga ham navnet Teresa må være stalkeren.
Garrity er desperat. Jeg holder ham utenfor dette.
Jeg trenger ei liste over alle du har gjort sint.
Så klart gjør du det.
Du elsker dette.
Nei, slett ikke.
Jeg vet bare at du liker å legge ut på egen hånd.
og det får deg og de rundt deg i trøbbel.
Så kan ikke du bare ramse opp ei liste over ofrene dine
utenom Penelope og Teresa?
Seriøst, faen ta deg.
Du liker meg ikke, det er mottatt.
Men du er ranger, ja? Hva er mottoet deres?
Kan jeg min latin, betyr det "av min frie vilje".
- Hva så? - Pleier du å handle frivillig?
Tar saken i egne hender fordi du bryr deg om folk?
For å hindre at de blir skadet?
Akkurat.
Tenkte meg det.
- Nå ble det kleint. - Jeg vet det.
- Vil du deeskalere? - Greit.
Scott Adkins- eller Donnie Yen-filmer?
Tuller du?
Donnie Yen.
Selv når de er i samme film, som John Wick: Chapter 4.
Donnie Yen.
Ville bare være sikker.
Skal vi gjøre dette lett for oss?
Teresa sa dette starta for en uke siden.
Hvem har du irritert i det siste?
Kjenner du det, Sebastian?
Jeg har tommelen på cirka 50 enheter med Clostridium botulinum.
- Vi brukte det i Darfur. - Trodde vi var kompiser.
Helvete.
Helvete!
Hvem er det? Hva gjorde du mot ham?
Skyt ham.
Skyt ham før han…
Hei, Dave.
Har ikke sett deg her på en stund.
Hei, Galen, står til?
Her er det stille og rolig.
Slik jeg liker det.
Skal du besøke hovedattraksjonen?
- Ja. - Ok.
Vent.
Kan du gjøre meg en tjeneste?
Gjorde du det?
Skal du drepe meg?
Hvorfor slo du av kameraene da?
Fordi vi må ta en prat.
Bare du og jeg.
Jeg er her.
La oss prate.
Avtalen din blir ikke noe av.
- Ikke? - Nei, det blir det ikke.
Betingelsene var "pågripelsen og straffeforfølgelsen av Gold Star".
Vi har verken pågrepet eller straffeforfulgt noen.
Det er ikke min feil.
Det er din feil, Elias.
- Avtalen din blir ikke noe av. - Du har ikke møtt advokaten min.
Så du slo av kameraene bare for å si det?
Nei, det er ikke bare det.
Jeg vil at du skal innrømme at du er Sicarius,
og fortelle meg at du drepte 60 personer.
Sekstito.
Det er alt jeg trengte å høre.
Nei, det er det ikke.
Vet du hvorfor?
Fordi du overhodet ikke tenker på meg.
Det var det du sa på flyet deres.
Du sa: "Jeg har ikke tenkt på deg i det hele tatt, Elias."
Så hvorfor skulle en FBI-agent komme helt hit
for å få bekrefta det han allerede vet når han ikke tenker på meg?
Jeg ville bare at du skulle si det. Bare én gang.
Tommy Yates.
Du skrev i en av bøkene dine at du pleide å prate med en fantasiversjon av ham,
selv etter at han ble tatt.
Og det var ikke før du besøkte ham på cella
at han slutta å hjemsøke deg.
- Ingen hjemsøker meg. - Jo, Tommy Yates.
Hjemsøker jeg deg?
Resten av livet ditt
kommer du til å måtte be om lov til å pisse,
sjekke om det er makk i maten din.
Kanskje, om du er heldig,
får du en halvtime med sollys om dagen.
Nei, du hjemsøker meg ikke.
- Ikke nå lenger. - Hva?
Måten du sa det på, underteksten.
Du vet vel hva undertekst er? Det uuttalte?
Måten du sa "nei, du hjemsøker meg ikke" på.
Det du mente, var: "Ikke nå lenger."
Det starta vel da jeg låste deg inne i containeren.
Nei.
Nei?
Ok, greit.
Jeg hjemsøker deg ikke.
Hvorfor er du her da?
Fordi du nevnte Gold Star for Douglas Bailey.
Hva?
- Ingenting. - Ja, ingenting.
Som vanlig med deg.
Tror ikke din plaga underbevissthet har noe med meg å gjøre.
Det blåser jeg i.
Du prata ikke med Tommy i hodet ditt fordi han var seriemorder.
Du prata med Tommy i hodet ditt
fordi det var 40 ofre du ikke klarte å finne.
Det var frykten, eller hva?
At du hadde skuffa 40 familier til.
Tommy Yates var bare et…
Et totem.
Jeg tror jeg òg er det.
Bare et totem for noe du ikke klarer å få ut av tankene,
noe som er… enda verre enn meg.
Ingenting er verre enn deg.
Tenk over det du sa nå.
"Ingenting er verre enn meg."
Du ville aldri gitt meg den tilfredsstillelsen.
Aldri noensinne, med mindre…
Med mindre fortrengninga di er så dyp at
du heller lyver til meg enn å innse sannheten.
Men jeg tror at vi to kan finne ut av den sannheten.
Sammen.
Nei.
Hvorfor ikke?
Det er tre personer som vet mer om Gold Star enn noen andre i verden.
To er på cella, og en av dem…
Jeg måtte skyte ham i trynet, men…
jeg tror jeg kan hjelpe deg.
Hvordan tror du du kan gjøre det?
Lett.
Vi tar det vi vet…
trekker deduktive slutninger, og ut fra de slutningene…
lager vi en profil.
Du, kompis.
Hva har du dratt meg inn i nå?
Dette er latterlig.
Dere hentet meg inn hit for å spørre om jeg stalker en dame jeg aldri har møtt.
Husker jeg rett, er du hevngjerrig.
Tipper du hacka hennes mobil slik jeg hacka din.
Hva gjør du?
La det loggføres at jeg sitter her med Tyler Green og inspektør Alvez.
Jeg vil at begge skal stipulere at Tyler klonet denne VeriTrax-telefonen,
serie 4RF64393.
Og at alt han eller Alvez finner på denne telefonen
ikke kan brukes i retten.
Sebastian, du er ikke pågrepet.
Vi trenger bare din hjelp til å finne ut hvem som står bak dette.
Ingenting sikrer samarbeid som en garanti om at begge får vansker.
Dere vil at jeg skal prate?
- Jeg trenger sikkerhet. - Jeg klona mobilen.
Agent Alvez og FBI hadde ingenting med det å gjøre, så skru den av.
Vel, halve brødet gir halvparten av svarene.
Jeg skal si dere dette:
Du klonet ikke min telefon.
Det var en jobbmobil
- jeg fikk av dem som betaler meg. - Hvem betaler deg?
Tror du de er dumme nok til å si meg det?
- Du må ha en anelse. - De er private kontraktører.
Sånne som får Wagnergruppen til å se tamme ut.
Og som blåser i utilsiktet skade.
Som deg.
- Hva mener du? - Det er spillet, hva?
Vi får det vi vil ha,
og lar småfolket rydde opp etter oss.
Det er ikke meg.
Kvinnen som er i vansker på grunn av deg.
Hun er nok uenig.
Tror du ikke det?
"Etter ytterligere undersøkelser,
har anklagene mot deg blitt avkreftet og dermed annullert.
Med umiddelbar virkning er du gjeninnsatt som BAUs enhetsleder."
Visst pokker. Nå kjører vi på.
"Direktør Madison,
med umiddelbar virkning sier jeg opp i FBI."
Bør jeg slette "sendt fra min mobil"-signaturen?
Nei, stopp. Du kan ikke… Du kan ikke sende det.
Ikke… Ikke før vi kan rettferdiggjøre dette.
Tenk på alle som har kommet og gått siden vi møttes.
Gideon.
Morgan. Hotch.
Jo lenger du blir i jobben, jo større blir oddsen for at du mister deg selv.
Eller en du er glad i.
Eller din æressans.
Den bare tar og tar og tar.
Kan du nevne én ting jobben har gitt deg?
Aller nyligst: Den dyptliggende frykten for
at noen på min sønns skole skal finne BAU-gate-nettsiden.
Å nei. Du fikk vite om den.
Ja, det gjorde jeg.
Kom an. Men vet du hva…
Vet du hva som plager meg mest? At du…
Du sa det ikke til meg.
Trodde du jeg ikke ville takle det?
Nei, jeg visste du kunne takle det.
Det betyr ikke at du måtte det.
Jeg skal liksom beskytte teamet. Jeg klarer ikke engang det.
Enda en grunn til at jeg må si opp.
Nei. Nei, ikke gjør det.
Det handler ikke om… Det handler ikke om å beskytte oss.
Det handler om å være ærlig mot oss.
Mot meg.
Jeg er det.
Helt ærlig.
Jeg vil slutte.
Så denne Gasper ville ikke si hvem han jobber for?
Vi fikk alt vi kunne ut av ham, men har ikke nok til en pågripelse.
Så vi måtte la ham gå.
Hva er planen nå?
Garcia tar et dypdykk i bakgrunnen hans.
Ansatte, kjente samarbeidspartnere.
De gode nyhetene er at…
om det fins en som kan avsløre hvem det er som trakasserer deg,
er det Penelope Garcia.
Jeg skjønner ikke hvorfor noen vil ha jobben din.
Å spore opp mordere og gærninger.
"Han som er sammen med ulvene, lærer å ule."
Det sa bestemor da jeg var liten.
Hva betyr det for deg?
Vær heller smart enn modig.
Greit, ulvemann.
Bestemor kan slappe av, for barnebarnet er ikke modig nok
til å fortelle kollegaen sin hva han føler for henne.
Nei.
Hun vet at jeg elsker henne.
Og hun har fortsatt følelser for Tyler, men ikke lat som om det ikke er noe der.
Til din orientering:
- Vi var på én date. - Og?
Og det var helt klart et nei for oss begge.
I denne jobben er det å date en kollega en dårlig idé.
Sånn er det i alle jobber.
Ja. Vel, hva med deg og Tyler?
- Å date en kunde er noe annet. - Ja, det er like dumt.
Sant nok.
Greit.
Så du og jeg bør vel finne en annen sjekkearena.
Kanskje det.
Vet du hva vi trenger her?
En sånn tusjtavle der vi kan skrive saksdetaljene.
Sånn som dere gjør på rundbordrommet.
Nei? Ok, greit.
Vel, det endrer ikke målet vårt.
Vi må bare gå gjennom alt som har plaga deg siden jeg ble pågrepet.
Nummer én først.
Polarstjerne.
Det er da ikke nummer én, det er nederst på lista.
Jeg liker å jobbe baklengs.
- Hva er det? - Ingenting.
Som sagt, ingenting.
Hvorfor responderte Damien og Jade på det da?
Liker du å spille TV-spill?
- Hva? - Liker du…
Ikke for å være en fanboy,
men du sa i et intervju at du elsker å spille TV-spill.
Gjør du det enda?
Det er lenge siden jeg tok opp en spillkontroll sist.
Hva slags spill likte du å spille?
Førstepersonsskytespill. Kjørespill.
- Oppdragsspill? - Nei.
Hva har det med saken å gjøre?
Vet du hva alle nåværende konspirasjonsteorier er bygd på?
TV-spill. Særlig oppdragsspill.
Men for faen, da.
Du vandrer rundt på jakt etter hint. Hintene fører deg til en boss.
Du beseirer bossen. Neste nivå gir deg flere hint.
Enda en boss. Og så videre.
To generasjoner har lært at det er sånn verden funker.
Spill er ikke virkelighet.
Nei. Virkeligheten er gørrkjedelig med mindre du spillifiserer den.
Om du får spillerne til å lete etter hint,
blir de triste, kjedelige, deprimerende livene deres mer interessante.
Damien og Jade levde ikke kjedelige liv.
Nei, det gjorde de ikke, men de leter etter hint.
Så jeg kasta dem et belastet begrep og lot dem trekke konklusjonene.
- Hva er Polarstjerne? - Jesu fader. Ok.
Si det, du.
Hva er Polarstjerne? Astrologisk sett, astronomisk sett.
Vel, når man ser etter stjernebilder,
begynner man med å finne polarstjerna.
Ok. Eller så er polarstjerna der det hele starter.
- Hva? - Det er semantikk.
Når du er bortkommen og desperat og ute på oppdrag, som Jade og Damien er,
vil du bare ha noe som kan få deg til å se sammenhengen.
Helt ærlig, hintet var bare en bløff. En meningsløs, dum bløff.
Men den fanga oppmerksomheten deres.
Gitt det faktum at begge er hevndrevne mordere,
trodde jeg at de kanskje ville ha noe å klandre
for hvorfor de er som de er.
Klandre noe som Polarstjerna.
Jeg vet ikke hvem det er. Jeg vet ikke hvordan programmet ble starta.
Jeg har undersøkt det, tro meg.
Men jeg tror kanskje du vet det.
Meg?
Kanskje det er derfor jeg hjemsøker deg og er et totem.
Høres ut som om Stuart House var den perfekte støpeskjea
for å skape seriemordere.
Hvem ville ha gitt dem den ideen?
Nei.
Altså, det er bare en profil.
Og selv med all forskninga
er en profil egentlig bare en kvalifisert gjetning.
Galen.
Dette var gøy, Dave.
Vi må gjøre det igjen.
- Hallo? - Du kan få slutt på alt dette.
- Gasper? - Hør nøye etter.
Teresa vil få livet tilbake, men du må gjøre noe for det.
Jeg må få telefonen tilbake. Jeg har en adresse til deg.
Møt der alene, ubevæpnet, og dette tar slutt for henne.
Opp til deg, Tyler.
Er du bevæpnet?
Har du mikrofon på deg?
- Du ville ha meg, her er jeg. - Det er nok ikke deg jeg vil ha.
Jeg skal ta noe ut av lomma, ikke et våpen.
- En kopi av jobbmobilen din. - Flott.
Jeg må så klart få den validert.
Ikke la meg dra tomhendt herfra.
Gi meg et hint om hvem du jobber for.
Hvem jeg jobber for er ikke like viktig som hva de vil ha.
Og hva er det?
Usynlighet.
Jeg kunne ikke gå til politiet.
Men til kompiser? Vi var aldri egentlig kompiser.
Tenkte vi kunne finne ut av en ordning. Det har vi alltid gjort.
Om de er så farlige som du sier, hvorfor har du ombestemt deg?
Fordi de er så farlige.
At du klonet den telefonen satte meg i fare.
Jeg tar et fly om en time.
Jeg gjør en leveranse, og så skal vi
aldri se hverandre igjen.
Om det er i orden, vil jeg gjerne gå videre i livet mitt.
Vær så snill.
Legg telefonen på bordet.
Kom igjen.
Det handla ikke om mobilen. Du trenger mer enn den for å redde livet.
- Du trenger bevis på at jeg er død. - Jeg er lei for det.
Jeg også.
- Nå. - FBI!
Slipp våpenet, straks, ned på bakken.
Snu deg, rygg sakte.
Rygg.
Hendene på ryggen.
- Klarert. - Klarert!
Ikke.
Ingen skjenneprekener, ok?
- Skulle bare spørre deg noe. - Hva da?
Menig Ryan eller Den tynne røde linjen?
Begge to. Skjønte det bare ikke før jeg tjenestegjorde.
Det skjønner jeg.
Det er bare ett spørsmål som må besvares akkurat nå.
Ett spørsmål som avgjør alt.
Vel, hva er det?
Disse er geniale.
Hvorfor har jeg ikke kommet på det?
Ikke sant?
Alle de årene med ost på fingrene.
Seriøst, bakoversveis.
Hva skulle jeg si? Jo, spørsmålet.
De som kom før oss.
Gideon, Hotch.
Hva hadde de til felles?
- Hvor mye tid har du? - De dro.
Vi to,
vi ble kastet ut.
De er borte.
Vi er fortsatt her, Emily.
Vi er sterkere enn noen gir oss æren for.
Vel, ikke stort lenger. Det er kun et tidsspørsmål når jeg blir sparket.
Så la dem sparke deg,
for vi gir oss ikke.
Jeg ga deg ikke opp i Paris.
Ikke… Det er ikke rettferdig.
Du ga meg ikke opp etter at jeg spontanaborterte.
Pokker heller.
Vet du hva? Denne jobben er krevende. Men vet du hva den gir?
Den gir meg deg.
Og etter alt dette, om du fortsatt vil dra,
så skal jeg støtte deg
Alltid.
Å, faen.
Det er Rossi.
Nå, hva blir det til?
Hent nøklene, vi drar.
Ja!
Jeg kan ikke kjøre.
Ikke jeg heller.
Samkjøring?
Så jeg er ikke i fare?
Nei, å svekke tilliten til Tyler var målet.
Han var hele tiden målet, og du er helt trygg.
- Unnskyld for at du ble dratt inn i… - Pisset ditt?
Igjen.
Slutt å ghoste.
Særlig dem.
- Takk. - Bare hyggelig.
Takk, alle sammen.
Seriøst?
Hva?
Ting er kompliserte nok som de er, synes du ikke?
Gi deg. Hun var bare hyggelig.
Det er ikke henne jeg tenkte på.
Håper han har rett. Hun hadde knust deg.
Ja.
Hva er det nå?
Rossi kaller inn hele teamet, og han vil ha deg der også.
Ny utvikling, o store vismann?
Nei,
en gammel en.
Fra arkivet vårt.
Hva er dette?
En hvitbok som Jason Gideon og jeg lagde utkast til, men aldri leverte inn.
Jøss. For 30 år siden.
Jeg har skrevet så mange bøker og artikler at jeg hadde glemt den.
Utrolig hva underbevisstheten husker.
Og hvorfor ser vi på dette nå?
På midten av 90-tallet, da vi samlet sammen studier av seriemordere,
ble vi bedt om å finne på et hypotetisk senario
som ville generere en seriemorder.
"Hvordan man finner barn i faresonen,
barn som har vokst opp med familievold på alle kanter"?
"Man fjerner dem fra det miljøet og isolerer dem under verre forhold,
ideelt sett i puberteten."
"Der de så kan evalueres for psykopati."
"Gitt de rette variablene kan disse barna kontrolleres."
"Ikke bare kontrolleres, styres."
Derfor publiserte vi den aldri.
Det begynte å føles som en oppskrift.
Sier du at noen fikk tak i denne artikkelen
og skapte Gold Star?
Ja. Og ganske snart finner Damien og Jade ut av det også.
Hvordan kan du være sikker på det?
Voit hjalp meg med å se det.
Hvor Gold Star begynte.
Det begynte med Polarstjerne.
Og Polarstjerne,
Polarstjerne er oss,
BAU.
Oversatt av: Anja Keilen