V předchozích dílech jste viděli…
V telefonu Sebastiana Gaspera nebyly jen platby. Byly tam úkoly.
Takže Gold Star není jeden člověk.
Ne, je to program.
Pět členů, pět hrotů hvězdy.
Damien je vůdce.
Co kdybychom se Damienovi ozvali a nalákali ho do pasti?
Co tě za mnou přivádí?
To tady nemůžu říct. Sejdeme se osobně.
To, jak ťukal do stolu, když spolu mluvili, byla morseovka.
„Poslední cíl: kód Polárka.“
- Co je do prdele Polárka? - Nic.
Čas a místo setkání. Davenport v Iowě.
Prosím. Pomozte mi.
Ty musíš být Jade.
- Přivedl sis kámoše. - Dohodneme se.
Podíváš se mi do očí a já ti řeknu, jak najít Polárku.
Jak dostaneme Polárku?
Dali mi tři slova, která jsou mojí propustkou z federální vazby.
„Teresa má potíže.“
Kdo je Teresa?
Ahoj, to jsem já. Ozvi se mi. Možná máš potíže.
Jak je to zlé?
Stažena z funkce, dokud ředitel nerozhodne jinak.
BAU je tvoje.
- Nejsem na tom teď nejlíp. - To nikdo z nás. A já už vůbec.
Jak se to stalo?
Voita přesouvali do jeho cely. A pak je napadl.
Já to sakra věděl.
Pustit ho ven byla chyba.
Nemohl se dostat daleko.
Dave!
- Bože. - Ne. Nemluv. Záchranka už jede.
Voit má moji pistoli.
Zůstaň u něho.
Když se usmíváš,
celý svět se směje s tebou.
Emily?
Když se směješ,
zazáří slunce.
- Vedle jak ta jedle, Dejvíku. - Co abyste vylezl? Zkusím to znovu.
- Určitě to chcete? - Určitě.
Tak jo. Když hezky prosíte.
Fakt mám rád ménage à trois.
Zastřel ho.
Zpívej.
Když pláčeš, přinášíš déšť.
Přestaň vzlykat, buď zase šťastná.
Zastřel ho hned, než…
Víte co? Ukážu vám, jak to funguje.
MYŠLENKY ZLOČINCE EVOLUCE
„Naše ctnosti a nezdary jsou neoddělitelné, stejně jako síla a hmota.
Když se oddělí, člověk už není a nebude.“ Nikola Tesla.
Damien je pořád duch. Nikdo ho v parku nespatřil.
Fajn. A co Jade?
Pokud nebude s Damienem v přímém ohrožení, podle mě se neobjeví.
Souhlasím. Damien zabil to komando a pak se na týdny odmlčel.
Nejspíš se skrývají a plánují další kroky.
Ale Voit se pokusil vrazit mezi ně klín, který by to partnerství mohl rozvrátit.
- Asi bychom se měli vrátit k Voitovi. - To neuděláme.
Můžeme ho přinutit, ať kontaktuje Damiena.
- To vlastně nemůžeme. - Proč ne?
Voitův právník žádá o zahájení sníženého výkonu trestu.
To ani nedává smysl.
Voit nás ke Gold Starovi nedovedl.
Ředitel na to nemůže spoléhat.
Tvrdí, že nás k Damienovi dostal tak blízko, jak bylo možné.
A to zatčení jsme podělali my, ne on.
- Ale Madison to chce přijmout? - Zřejmě to zvažuje.
Zastřel ho.
- Ozvala se někomu Prentissová? - Zastřel ho hned…
Musíme se jí ozvat, ověřit, že je v pořádku.
- Já to udělám. - Dobře.
Máme spousty práce.
Musíme sledovat tok peněz.
Ano. Jo, pane. To jsem dělala už několikrát.
Tak to uděláme znovu,
protože musíme vědět, kde ten program začal.
Ano. Ano, musíme jít po penězích. Já…
Pane, říkám to se vší možnou láskou a úctou:
Dave.
- Dave. - Dělat pořád dokola totéž
a očekávat jiné výsledky je definice šílenství.
Když se usmíváš…
Dave.
Když se usmíváš…
Je vám dobře?
…celý svět se směje s tebou.
Když se směješ,
zazáří slunce.
Pane?
Jsem v pohodě.
Některé dny se prostě točíme na místě.
Tohle je jeden z těch dní.
Dejte se do práce.
Není v pohodě.
Ne. Ani trochu.
Ale udělám to znovu. Řekl, ať to udělám znovu.
Tak to udělám znovu.
Ahoj.
Všechno v pořádku?
Je to ztráta času.
Určitě v tom není nic jiného?
Ztráta času je třetí na seznamu věcí, co nesnáším.
Je mezi béžovou a špatným líbáním, a ty to víš.
Jo, kupodivu to vím.
Taky vím, že s tebou něco je, když jsi potichu.
Tak to vyklop. Co se děje s Emily?
Nikdy jsem ji takhle neviděla.
A Davea jsem nikdy neviděla v takovém stavu.
A nevím, o koho si dělat větší starosti.
Dej mi klíče.
Proč?
Hádám, že vyspává u tebe.
Fajn. To sis vyvodila sama. Já jsem to neřekla.
Ne, neřekla. A víš ty co?
Nedokážeš se soustředit, jestli budeš mít starosti o Emily.
- Tak šup, dej mi ty klíče. - Jo. Tady máš.
Děkuji.
Nezapnula jsem alarm,
protože mě napadlo, že by ho Emily mohla omylem spustit.
Když strčíš klíč do horního zámku, musíš jím trochu zatřást.
Co dál? Dala jsem Emily k hlavě kýbl. Mrzí mě, jestli bude plný, až přijdeš.
- Prosím tě, jsem máma. Zažila jsem horší. - Jsi anděl pomoci.
To je dobrý. Bude to dobrý.
Zdravím. Penelope Garciová. Strážce koček, technická analytička, roztomilost sama.
Teď se to nehodí.
- Co to mělo být? - Nevím. A víš ty co?
Nebudu se na nic ptát, to by mi na tom záleželo.
A mně je to jedno. Vidíš mi to v obličeji.
To máme oba štěstí, protože trapnější, než když pracuješ s Tylerem, je jen to,
- kdyby pracoval se mnou. - Luku, potřebujeme tě tady.
- To tě čeká slušnej trapas. - To je vtip?
Jak se ti daří?
Nechci o tom mluvit.
S nikým, nebo jen se mnou?
Aha, se mnou.
Víš, jak jsem slíbil, že přestanu využívat našeho vztahu? Respektuju to.
A já respektuju tebe, že to respektuješ. Ale šel jsi tam, pak tam šel on.
A on pak, podívej se… Kdo je ona?
Je možné spojení s Gold Starem.
A jmenuje se nějak?
- Teresa. - Teresa…
Camposová.
A ty znáš slečnu Teresu Camposovou odkud?
Chodil jsem s ní před tebou.
Vedle jak ta jedle, Dejvíku.
Ukážu vám, jak to funguje.
Jo.
Poslyš…
Ne, to nic. Jen ji čistím.
Měl jsi prst na spoušti, Dave.
Co mi chceš říct?
Je tady Tylerova expřítelkyně.
Je to ta Teresa, kterou zmínil Brian Garrity, a je na to ještě brzo,
ale možná má něco společného s Gold Starem.
- To zní dost důležitě. - Není to tak důležité jako tohle.
Není tajemství, že máš potíže,
a není slabost o tom mluvit.
To dělám. Mluvím o tom.
S kým?
S Emily.
Dave,
řekla bych, že se vyhýbáš nařízené trauma terapii.
Tak jo.
No…
pokud nemáš forenzního psychiatra, kterému věříš,
byl bys ochotný mluvit o tom se mnou?
Je to PTSD?
Protože tak to vypadá.
Dobře.
Zhoršuje se to?
Víš, co mám ráda na tom, když na případu děláme jen my dva?
Můžeme si spolu jen tak sednout, víš?
Jen tiše sedět se svými myšlenkami.
Tak si říkám,
co kdybychom si my dva tady jen tak poseděli, v tichosti?
A můžeš tak vědět,
že jsi v pořádku.
Díky.
Nemluvíme.
Tak jo.
Emily…
jsi tady?
JJ?
Všechno v pořádku?
Všechno v pořádku.
Než se to podělá.
Co tady vůbec děláš?
Jen kontroluju, že jsi v pohodě.
Díky, jsem v pohodě.
Aha, promiň.
Díky.
Kolik je hodin?
Je čas na hydrataci, řekla bych.
Tady máš.
Je v tom to, po čem rostliny touží.
Jsou v tom elektrolyty.
Viděla jsi ten film Absurdní plán?
Počkat,
„Absurdní plán“?
- Absurdistán? - To je ono.
Už jsi někdy…
Jestli jsem už někdy co?
Já nevím.
No teda. Jsi na tom fakt zle.
Vypij to, prosím tě.
Ale ne. Nech ty chipsy.
- Jaké chipsy? - Tyhle… Se solí a octem.
Jsou nedoceněné.
- To zjevně i čínské hůlky. - Ty to neděláš?
Musíš začít.
To koření je vynikající, ale nesnesitelné.
Je to horší, když máš záděru a nikde nejsou ubrousky.
Otevři.
Mňamka.
A žádný binec.
Takže…
Co jsi pila?
Víno.
Chablis.
Zdá se mi, že to bylo víc než jen lehké bílé.
Emily Elizabeth Prentissová.
Jsi sjetá?
Nejsem nesjetá.
Panebože.
Vypadá úžasně.
Nevěděla jsem, že sexy Jihoameričanky jsou tvůj typ.
Jmenuju se Garciová.
Nemám žádný typ a prosím nezačínej s tím.
Nezačínám. Jen jsem… zmatená.
Když jsme probírali naše ex,
žádnou Teresu Camposovou jsi nezmínil a říkám si proč?
No tak.
Nemůžeš jen tak mlčet.
Chápu, přišla tvoje ex, ale je na mém písečku.
Tohle souvisí s Gold Starem.
Dříve nebo později to zjistím. Takže kdo je to a proč je tady?
…můžete nám předat informace?
- Určitě. - Dobře.
Začalo to minulý týden, když jsem dostala tohle.
- Někdo vás sledoval. - Toho jsem se bála.
A pak mi zavolal Tyler a řekl, že mám možná potíže.
- Říkal, že váš tým to rozlouskne. - Jo, pokusíme se.
Ale Tyler má tu zprávu z nedůvěryhodného zdroje,
takže si napřed musíme pár věcí ověřit, ano?
Poznáváte někoho?
Ne, měla bych?
Ne. Ne, to je dobrý.
Povězte mi o vás a Tylerovi.
Právě mě propustili ne zrovna s poctami. Neměl jsem práci ani misi.
Nic na práci než popíjet v baru, kde pracovala.
Vím, že to zní jako klišé, ale měla jsem slabost pro vojáky. Pořád mám.
Dal jsem se dohromady.
- Ona mi k tomu dala důvod. - Jo.
Ona byla tvoje nová mise.
Já jdu do všeho naplno.
O tom mi povídej.
A každý má rád pořádnou explozi lásky, co?
Ale pak přijde nevyhnutelné „to pro tebe udělat nemůžu“.
Já to zažila a ona myslím taky.
Našel stopu k vraždě své sestry. Nějakou síť sériových vrahů.
Řekla jsem mu, ať jde na policii.
Nemohl jsem to předat policajtům. Akorát by to podělali.
No jo, to každopádně.
Lepší je lhát svým kamarádům, klonovat telefony a dát se
postřelit psychoušem, co ti zabil sestru.
- No jo. - Promiň.
Dovol mi ještě jednu otázku.
Kdo to ukončil? Vy, nebo on?
On. Prostě zmizel. Bez rozloučení, bez ničeho.
Už se mi stalo, že mě chlap zazdil, ale takhle ještě ne.
Takže vy dva jste po nějakou dobu nebyli vůbec v kontaktu?
Jo.
Až do těch fotek. Bože.
Není vám nic? Nechcete aspirin nebo…
- Jo, to bych ráda. Díky. - Dobře.
Omlouvám se, je to velký stres.
A vy tohle řešíte denně.
Tohle i horší.
Jak to zvládáte?
Některé dny jsou lepší než ostatní.
Začíná mě ovládat.
Kdo tě ovládá?
Voit.
Fajn. Dobře.
Jak tě ovládá?
Občas mluvím s neznámými subjekty ve své hlavě.
Líp se mi profilují.
Ale teď mluvím s Voitem pořád a je to…
- Nežádoucí. - Ano.
- Otravné? - To si piš.
Poslyš.
Dave, to, co prožíváš, jsou klasické symptomy přeživšího traumatu.
Voit tě zamkl do přepravního kontejneru pod zemí.
Dělala bych si o tebe větší starosti, kdybys tyhle symptomy nezažíval.
Dá se to zvládnout?
S terapií určitě. Doporučuju aspoň 90 minut denně.
Ne, do toho nejdu.
Teď není čas hrát si na Johna Waynea, jo?
Studuješ lidské chování. Víš, co terapie dokáže.
A taky vím, že nás tlačí čas, a nemám čas chodit denně na terapii.
Já ti nevím, nemůžeš mi na to dát nějaké prášky?
Ne, to rozhodně ne.
Tohle nejde nijak obejít a ignorováním to jen zhoršíš.
Fajn, poslyš.
Pověz mi, když jsi měl v hlavě neznámé subjekty dříve,
co je donutilo odejít?
- Jejich zatčení. - Dobře.
Většinou.
Většinou?
Pár se jich tam drželo i poté, co jsem je zatkl.
Fajn. A co přinutilo odejít tyhlety?
Navštívil jsem je ve vězení.
A díky tomu jsem uvěřil, že jsem udělal všechno, co jsem mohl.
Rozhodně ne.
To spíš půjdu na terapii.
Tohle by terapie byla. Expoziční terapie.
Nezabere to.
Ti, co jsem viděl ve vězení, se nikdy nedostali ven.
Voit se ven dostane, protože všechny přesvědčil, že není Sicarius.
Asi to nebude jako mávnutím proutku, možná to nezabere vůbec.
Ale jestli chceš zabránit tomu, aby tě Voit ovládal,
donuť ho, aby se ti přiznal, že je Sicarius.
Možná pomůže jen vidět ho za mřížemi.
Ale tak jako tak
musíš Voita konfrontovat.
Mezi čtyřma očima.
Vítám vás na své prezentaci. Snad vás potěší.
Dám vám základní zjednodušené informace o tom, jak funguje hackování.
Mám tady vzorek A. Tereso, váš telefon.
Rozebrala jsem vašeho robůtka a zjistila tohle.
Vzorek B, hackovací appka,
která byla nainstalována do vašeho robůtka bez vašeho vědomí.
Funguje tak, že je to štěnice,
která přenáší všechna vaše data třetí straně.
Řekla jsem si: „Kdepak jsem tohle už viděla?“
A pak mi došlo, kde jsem to viděla.
Tady je vzorek C. Před pár měsíci
se hacker pokusil o podobný trik.
Je to stejná appka.
Ano, přesně tak.
Jmenuje se Phone Pulse.
Je to taktická appka, kterou civilisté nepoužívají.
Takže je to ten samý člověk, že?
Jo, vypadá to tak, že?
Můžete získat data z toho telefonu, ty věcičky, co nám poví, kdo to je?
Můžu něco lepšího, nová kamarádko.
Tomuhle útoku my hackeři říkáme „vzkaz v láhvi“.
A byl použit v mobilu Davida Rossiho.
CÍL ZJIŠTĚN. DAVID ROSSI. SEATTLE
Co mi uniká?
Byl jsem to já. Udělal jsem to já.
To si…
To jako fakt?
No, ne, nebyl to Tyler.
Datum a data z GPSky na vašem mobilu neodpovídají Tylerovu mobilu.
A Tyler nám dělal konzultanta, když vás stalkovali.
Proč by to někdo dělal?
Někdo chce, abyste si myslela, že to byl Tyler.
To je teda pořádná bouda.
Víte, 81 % obětí stalkování je stalkováno někým, koho znají,
a 43 % žen stalkují jejich současní nebo bývalí partneři.
Ráda bych přiznala,
že chemie tady mezi námi všemi je celkem nepříjemná.
Musíme to překlenout a ponořit se do historie vás dvou,
protože ať to udělal kdokoli, je to někdo z vašeho života.
Aby bylo toto vyšetřování míň trapné,
navrhuju, že se rozdělíme na kluky a holky.
To je míň trapná možnost?
Jo, pro mě a Teresu ano.
- Může být? - Může být.
Fajn.
Cítím na zádech tvůj zklamaný pohled.
Nejsem zklamaná.
Jenom jsem nevěděla, že hulíš.
Nehulím.
Žádné špeky. Nesuď mě. Teď už je to legální.
Já vím.
A opakuju, nesoudím tě.
Když potřebuju přemýšlet nebo se zamyslet nad životem,
THC mi pomáhá se soustředit.
„Zamyslet se nad životem“, jo?
Nad svou budoucností u FBI.
Stáhli tě, to se stává.
Jakmile Madison a hlavouni zvládnou zkrotit PR,
- budeš zpátky ve hře, nejvýš za pár dní. - Ne.
Takhle u FBI končí kariéry.
S žádnou slávou.
Tak se o to postarám sama.
Jak to myslíš?
- Ne, to nemyslíš vážně. - Jo, myslím.
Skončila jsem, JJ. Dám výpověď.
Výpověď nedáš, jasný?
Máš kocovinu a nejsi „nesjetá“.
Ale dneska a právě teď
nejspíš není ta nejlepší chvíle na zásadní životní rozhodnutí, jo?
A kromě toho, co bys jinak dělala?
Chytala bych v žitě.
- Cože? - Chytala bych v žitě, jako v té knize.
Prostě běháš po polích a… A chytáš všechno žito.
- Tys to nečetla, co? - Nečetla.
- Jo. - Ale vím jedno:
Voit dostane, co chce.
Možná ne teď, ale nakonec ano.
A v jeho případě jsem zašla tak daleko, jak bych nikdy nečekala.
Takže teď mám problém
přijít na to, proč tak zuřivě bojuju,
abych vyhrála tuhle bitvu mezi dobrem a zlem.
Takže jestli mám odejít, chci, aby to bylo v mojí režii.
Tak jo. Pojď sem.
Posaď se. Musíme si promluvit.
Co vůbec hledáš? Jsou tady všechny možné dobroty.
Ne, potřebuju něco sladkého. Jsem přesolená.
Emily?
Jo?
Proč se stěny přibližujou?
Ty…
- Tys to snědla? - Jo.
To bylo s trávou?
Budeš si muset lehnout.
Ne.
To ne.
Ne.
Pomoc!
Ne!
Počkat!
Vzhledem k tomu, jak je tohle děsivé,
doporučila bych začít vašimi minulými partnery.
Nemám složku se starými příteli,
ale můžeme projít roky.
Jasně. Fajn, povězte mi o tomhle.
Vzdálený. Ublížený.
- Natolik ublížený, aby vás stalkoval? - Ne. Měl potíže s mámou.
- To se stává. - Jo.
Fajn. Co tenhle?
Odtažitý.
Ve smyslu „Vydělávám míň než ty, a tak budu odtažitý.“
Jo.
Nevidím tady žádné fotky Tylera.
Jo, moc fotek jsme si nedělali.
Jak to s ním bylo?
- Před pár lety jsem přišla o mámu. - To mě mrzí.
Díky.
A potřebovala jsem někoho, s kým bych se cítila v bezpečí.
A on vyzařuje takovou energii, feromony.
Až na to, že na feromony nevěřím.
A když jsem mu teď nablízku,
vím, že o mně už nemá zájem, protože už to necítím. Víte?
- Měly bychom hledat dál. - Jasně.
Rychlá otázka:
Kdy jste s Tylerem začala chodit vy?
Co začít s Brianem Garritym?
Stalker musí být ten, kdo mu dal jméno Teresa.
Garrity je zoufalý.
Jeho z toho vynechám.
Potřebuju seznam všech, koho jsi kdy naštval.
No jasně. Tohle si užíváš, co?
Ne. Fakt ne.
Vím jen to, že rád věci řešíš jako osamělý vlk,
a děláš tak potíže sobě i ostatním.
Tak dej prostě dohromady seznam svých obětí
a vynech z toho Penelope a Teresu.
Víš ty co, naser si.
Nemáš mě rád, chápu.
Ale jsi ranger, že? Jaké je jejich motto?
Což, pokud si vzpomínám, znamená „na vlastní pěst“.
- No a? - Jednal jsi tak někdy?
Vzal věci do svých rukou právě proto, že ti na někom záleželo?
Aby tomu člověku někdo neublížil?
Jo.
To jsem si myslel.
- A teď je to trapný. - Jo, to vím.
- Odlehčíme to trochu? - Jasně.
Scott Adkins nebo Donnie Yen?
To si děláš srandu?
Donnie Yen.
I ve stejném filmu, jako John Wick: Kapitola 4.
Donnie Yen.
Jenom abych věděl.
Co kdybychom si to trochu usnadnili?
Podle Teresy to začalo asi před týdnem.
Koho jsi naštval nedávno?
Cítíš to, Sebastiane?
Mám palec na 50 jednotkách Clostridium botulinum.
- Vzpomínáš na Dárfúr? - Myslel jsem, že jsme kámoši.
Do prdele.
No do prdele.
Kdo je to? Co jsi mu provedl?
VĚZNICE STONEWARD
Zastřel ho.
Zastřel ho hned, než…
Zdravím, Dave.
- Dlouho jsem vás tady neviděl. - Galene, jak se daří?
Je tu ticho. Nic moc se neděje.
Tak se mi to líbí.
Jdete za naší hlavní atrakcí?
- Ano. - Dobře.
Počkejte.
Uděláte mi laskavost?
Vy tohle děláte?
Chcete mě zabít?
Tak proč jste vypnul ty kamery?
Protože si musíme promluvit.
Jen vy a já.
Jsem tady.
Tak si promluvme.
Vaše dohoda neprojde.
- Že ne? - Ne, neprojde.
Podmínkou bylo dopadení a trestní stíhání Gold Stara.
Nikoho jsme nedopadli ani nestíháme.
To není moje vina.
Je to jen vaše vina, Eliasi.
Vaše dohoda neprojde.
Neznáte mého právníka.
Takže jste ty kamery vypnul jen kvůli tomuhle?
Ne, nejde jen o tohle.
Chci, abyste mi přiznal, že jste Sicarius,
a abyste mi řekl, že jste zabil 60 lidí.
Šedesát dva.
To jsem potřeboval slyšet.
Ne, tak to není.
Víte proč?
Protože vy na mě vůbec nemyslíte.
To jste mi řekl v tom letadle.
Řekl jste: „Já jsem na vás nemyslel vůbec, Eliasi.“
Proč by agent FBI jezdil až sem,
když na mě vůbec nemyslí, jen aby si potvrdil, co už ví?
Jen jsem potřeboval, abyste to řekl. Jen jednou.
Tommy Yates.
V jedné své knize jste psal,
že jste mluvíval s jeho imaginární verzí, a to i poté, co byl zatčen.
A přestal vás strašit až poté, co jste ho navštívil v jeho cele.
- Nikdo mě nestraší. - Tommy Yates ano.
Straším vás já?
Po zbytek života
budete žádat o svolení, abyste se mohl vychcat,
a hledat v jídle červy.
Při troše štěstí možná dostanete každý den půl hodinky na slunci.
Ne, vy mě nestrašíte.
- Teď už ne. - Cože?
To, jak jste to řekl, ten podtext?
Víte, co je podtext, že jo? To nevyřčené?
To, jak jste řekl „Ne, vy mě nestrašíte.“
Myslel jste tím „Teď už ne.“
- Začalo to v tom kontejneru, že jo? - Ne.
Že ne?
Tak dobře.
Nestraším vás.
Tak proč jste tady?
Protože jste zmínil Gold Stara Douglasi Baileymu.
Co to bylo?
- Nic. - Jo, nic. Tak to u vás obvykle je.
Myslím, že vaše neklidné podvědomí nijak nesouvisí se mnou.
To je mi jedno.
Tommyho Yatese jste neměl v hlavě proto, že byl sériový vrah. Ale proto,
že existovalo dalších 40 obětí, které jste nemohli najít.
Toho jste se bál, co?
Bál jste se, že jste zklamal dalších 40 rodin.
Tommy Yates byl jenom…
Symbol.
A já jsem asi taky.
Jsem jen symbol něčeho, na co nemůžete přestat myslet,
něčeho, co je ještě horší než já.
Nic není horší než vy.
Víte, co jste řekl, Dave?
To, že nic není horší než já.
To uspokojení byste mi neposkytl. Nikdy.
Vůbec nikdy. Leda že…
Leda že byste měl takové sebezapření, že byste mi radši lhal, než čelil pravdě.
Ale myslím, že my dva na tu pravdu můžeme přijít.
Společně.
Ne.
Proč ne?
Existují tři lidé, kteří o Gold Starovi vědí víc než kdokoli jiný.
Dva z nich jsou v cele a třetího…
Toho jsem musel střelit do hlavy, ale… Myslím, že vám můžu pomoct.
A jak myslíte, že to dokážete?
Snadno.
Vezmeme, co víme…
uděláme deduktivní úsudky a z těch úsudků…
sestavíme profil.
Ty vole. Do čeho jsi mě zatáhl tentokrát?
Tohle je směšný.
Přivedl jsi mě sem, aby ses zeptal, jestli stalkuju ženu, co vůbec neznám.
Co pamatuju, jsi pomstychtivý.
Nejspíš jsi jí hacknul mobil stejně jako já tobě.
Co to děláš?
Chci uvést do nahrávky, že tady sedím s Tylerem Greenem a agentem Alvezem.
Rád bych, aby oba uvedli, že Tyler naklonoval tento mobil VeriTrax,
sériové číslo 4RF64393.
A že cokoli, co on nebo Alvez z tohoto mobilu zjistí,
je při soudním procesu nepřípustné.
Sebastiane, nejste zatčen.
Vy za tím nejste, jen chceme pomoct, abychom zjistili kdo ano.
Nic nezajistí spolupráci jako záruka, že spolu půjdete do pekla.
Chcete, abych mluvil?
- Potřebuju záruku. - Ten mobil jsem naklonoval já.
Agent Alvez a FBI s tím neměli nic společného. Tak to vypni.
Vrabec v hrsti ti zajistí jen část odpovědi.
Takže ti povím tohle. Ten naklonovaný telefon nebyl můj.
Byl pracovní
- a dali mi ho ti, co mi platí. - Kdo vám platí?
Jsou tak hloupí, aby mi to řekli?
- Musíš mít aspoň tušení. - Jsou to soukromníci.
Wagnerovci vedle nich vypadají krotce.
A nesejde jim na vedlejších ztrátách.
Jako tobě.
- Jako mně? - Tak se ta hra hraje, ne?
Dostaneme, co chceme,
a malí lidi pak po nás uklidí.
Takový já nejsem.
Ta žena, co má potíže kvůli tobě.
Ta by možná nesouhlasila.
Nemyslíš?
„Při dalším přezkoumání bylo zjištěno,
že tvrzení proti vám byla zfalšovaná a jsou nyní neplatná.
S okamžitou platností jste znovu jmenována vedoucí jednotky BAU.“
Pecka. To je ono.
„Řediteli Madisone,
s okamžitou platností rezignuji na svou pozici u FBI.“
Mám vymazat tu větu „odesláno z mého mobilu“?
Ne, přestaň. To nemůžeš… To nemůžeš odeslat.
Dokud… Dokud to neospravedlníme.
Pomysli na každého, kdo přišel a odešel, co se my dvě známe. Gideon.
Morgan. Hotch.
Zdá se, že čím dýl v téhle práci zůstáváš, tím víc roste šance, že ztratíš sama sebe.
Nebo někoho blízkého.
Nebo svou čest.
Jen si to od tebe bere a bere a bere.
Řekni mi jednu věc, co ti tahle práce dala.
To nejnovější je hluboký strach z toho,
že někdo ze střední školy mého syna najde webovku BAU Gate.
Ale ne. Tys to zjistila.
Jo, zjistila.
No tak. Ale víš co…
Víš co, nejvíc mě štve to…
Že jsi mi to neřekla.
Myslela sis, že to nezvládnu?
Ne, věděla jsem, že to zvládneš.
Ale neznamená to, že bys musela. Já mám svůj tým chránit. Nedokážu ani to.
Další důvod, proč musím skončit.
Ne. Ne, to nedělej.
Nejde o to…
Nejde o to nás chránit.
Jde o to, být k nám upřímná.
Ke mně.
To jsem.
Upřímně.
Chci skončit.
Takže tenhle Gasper nechce říct, pro koho pracuje?
Dostali jsme z něj, co jsme mohli, ale na zatčení to nestačí.
- Museli jsme ho pustit. - Jaký je teď plán?
Garciová ho pořádně proklepne.
Zaměstnavatelé, známí společníci.
Dobrá zpráva je…
Pokud někdo dokáže odhalit toho, kdo vás stalkuje, je to Penelope Garciová.
Nevím, proč by někdo chtěl vaši práci.
Honit vrahy a šílence.
„Ten, kdo se stýká s vlky, naučí se výt.“
- To mi jako děcku říkávala babička. - Ale co to pro vás znamená?
Lepší být chytrý než odvážný.
Tak jo, pane vlku.
Babička se nemusí bát. Její vnuk není dost odvážný,
aby řekl spolupracovnici, co k ní cítí.
Ne.
Ona ví, že ji miluju.
A pořád něco cítí k Tylerovi. Chápu.
Ale nepředstírejte, že o nic nejde.
Pro vaši informaci,
- byli jsme na jednom rande. - A?
A pro nás oba to bylo jasné ne.
Tahle práce. Chodit s kolegyní není dobrý nápad.
Jo, ale tak to je v každé práci.
No jo. A co vy a Tyler?
- Chodit se zákazníkem je něco jiného. - Jo, je to stejná hloupost.
Pravda.
Tak jo.
Takže vy a já bychom asi měli lovit v jiných vodách.
Možná.
Víte, co potřebujeme?
Bílou tabuli, kam si napíšeme všechny detaily k případu.
Jakou byste měli v místnosti s kulatým stolem.
Ne? No tak dobře.
To nemění náš cíl.
Musíme projít všechno, co vás od mého zatčení štvalo.
Začneme tím prvním.
Polárka.
Ale ne. To je na seznamu to poslední.
Rád pracuju odzadu.
- Co je to? - Nic. Říkal jsem vám, že to nic není.
Proč na to Damien a Jade reagovali?
Vážně rád hrajete video hry?
- Cože? - Jestli…
Nechci vypadat jako šílený fanda,
ale v jednom rozhovoru jste řekl, že rád hrajete video hry.
Platí to pořád?
Je to už dávno, co jsem vzal do ruky ovladač.
Fajn. Tak jaké hry hrajete rád?
Střílečky z pohledu první osoby. Závody.
- Hrajete nějaké questy? - Ne, a jak to sakra souvisí?
Víte, na čem se zakládá struktura každé současné konspirační teorie?
Na videohrách. Především na questových.
Ale do prdele.
Chodíte a hledáte stopy. Ty vás zavedou k bossovi.
Sejmete bossáka. Další level vám dá další stopy.
Dalšího bosse. A tak dále a tak dál.
Dvě generace se učily, že takhle funguje svět.
Hry nejsou skutečný život.
Jo. Skutečný život je nuda, když z něho neuděláte hru.
Když pobídnete hráče, aby hledali stopy,
zpestříte jim jejich smutné, nudné, depresivní životy.
Damien a Jade nevedli nudné životy.
Ne, to nevedli, ale stopy hledají.
Tak jsem jim něco předhodil a nechal je, ať si vyvodí vlastní závěry.
- Co je Polárka? - Ježíšikriste. Tak jo.
To mi řekněte vy.
Co je Polárka? Astrologicky. Astronomicky. Jak chcete.
Když hledáte souhvězdí,
začnete tím, že najdete Polárku.
Tak jo. Neboli Polárka je to, kde všechno začíná.
- Cože? - Jde o sémantiku.
Když jste ztracený a zoufalý a jste na výpravě jako Jade a Damien,
chcete hlavně něco, díky čemu si dáte věci dohromady.
Upřímně, to slovo bylo jen blafování. Bezvýznamné, stupidní blafování.
Ale upoutalo jejich pozornost.
Vzhledem k tomu, že jsou oba zabijáci, které žene pomsta,
napadlo mě, že by možná chtěli něco, co můžou
vinit za to, proč jsou tím, čím jsou.
Vinit něco jako Polárku.
Nevím, kdo to je. Nevím, jak ten program začal.
Zkoumal jsem to, věřte mi.
Ale myslím, že vy to možná víte.
Já?
Možná proto vás straším.
Možná proto jsem symbol.
Zdá se, že ten Stuart House byl perfektní podhoubí
k vytvoření sériových vrahů.
Kdo by jim tu myšlenku poskytl?
Ne.
Ale je to jenom profil.
A i se vším možným výzkumem
je profil jenom fundovaný odhad.
Galene.
To mě bavilo, Dave.
Zas to někdy zkusíme.
- Haló? - Můžeš to všechno zastavit.
- Gaspere? - Pozorně mě poslouchej.
Teresa bude mít zpátky svůj život, ale musíš tomu pomoct.
Potřebuju vrátit ten telefon. Mám pro tebe adresu.
Přijeď sám, neozbrojený a skončí to pro ni.
Tvoje volba, Tylere.
Jsi ozbrojený?
Napíchnutý?
- Chtěl jsi mě, tady mě máš. - Bez urážky, tebe jsem nechtěl.
Sáhnu si do kapsy, není to zbraň.
- Kopie toho mobilu. - Výborně.
Samozřejmě si to musím ověřit.
Sebastiane, neodejdu s prázdnýma rukama. Nemůžeš mi naznačit, pro koho pracuješ?
Pro koho pracuju, není tak důležité jako to, co chtějí.
A to je co?
Být neviditelní. Neriskoval bych chodit za federály.
Ale napadlo mě, že jako kámoši, co nikdy nebyli opravdoví kámoši,
bychom se mohli nějak dohodnout. Vždycky jsme se dohodli.
Jestli jsou tak nebezpeční, proč jsi změnil názor?
Protože jsou až tak nebezpeční.
Kvůli tomu naklonovanému mobilu po mně jdou. Za hodinu mi letí letadlo.
Doručím, co mám, a pak se ty a já
už nikdy neuvidíme.
A teď, jestli dovolíš, bych rád žil dál svůj život.
Prosím,
polož ten telefon na stůl.
Odstup.
Nešlo o ten telefon.
Na záchranu života potřebuješ víc.
- Důkaz, že jsem mrtvý. - Mrzí mě to.
Mě taky.
- Teď. - FBI!
Odhoďte okamžitě zbraň na zem.
Otočte se a pomalu couvejte.
Couvejte.
Ruce za záda.
- Čisto. - Čisto!
Nech toho.
Žádné poučování, jo?
- Jen se chci na něco zeptat. - Na co?
Vojín Ryan nebo Tenká červená linie?
Obojí.
Ale došlo mi to až v armádě.
Chápu.
Teď si musíme odpovědět jen na jednu otázku.
Na jednu otázku, která rozhodne o všem.
A co to je?
Tohle je úžasné.
Jak to, že mě to nenapadlo?
Že jo?
Tolik let s ulepenými prsty.
Vážně mě to odrovnalo.
O čem jsem mluvila? Ta otázka.
Ti, co byli před námi.
Gideon, Hotch.
Co měli společného?
- Kolik máš času? - Oni odešli.
My dvě…
Nás vykopli.
Oni jsou pryč.
My jsme pořád tady, Emily.
Jsme silnější, než kdy kdo uzná.
Dlouho to tak nebude.
Je jen otázkou času, než mě vyrazí.
Tak je nechej, ať tě vyrazí,
ale my se nevzdáváme. My ne.
Nevzdala jsem to s tebou v Paříži.
To ne… To není fér.
Tys to se mnou nevzdala, když jsem potratila.
Krucinál.
Víš ty co? Tahle práce hodně bere.
Ale víš, co dává?
Dává mi tebe.
A víš ty co, jestli po tom všem chceš i tak odejít,
já tě podpořím. Podpořím tě.
Vždycky.
Krucinál.
To je Rossi.
Takže co uděláš?
Vezmi si klíčky a padáme.
Jo.
Já nemůžu. Nemůžu řídit.
Já řídit nemůžu.
Seženeme si odvoz?
Takže nejsem v nebezpečí?
Ne, cílem bylo zdiskreditovat Tylera.
Od začátku byl cíl a vy jste naprosto v bezpečí.
- Mrzí mě, že ses dostala do mých… - Sraček?
Už zase.
Přestaň lidi zasklívat.
Hlavně tyhle dva.
- Díky. - Nemáte vůbec zač.
Děkuju vám všem.
To jako fakt?
Co?
Už tak je to dost komplikované, nemyslíš?
Ale no tak. Je jenom milá.
O ni si starosti nedělám.
- Snad má pravdu. Dala by ti zabrat. - To jo.
A teď co?
Rossi svolává schůzku a chce tam i tebe.
Něco nového, velký šéfe?
Ne,
něco starého.
Z našeho archivu.
Co je to?
Analýza, kterou jsme rozpracovali s Jasonem Gideonem a neodevzdali.
Pane jo. Před 30 lety.
Napsal jsem tolik knih a článků, že jsem na tohle úplně zapomněl.
Je úžasné, k čemu se upne lidské podvědomí.
A proč se na to teď díváme?
Někdy v půlce devadesátek jsme začali dávat dohromady studii sériových vrahů
a požádali nás o sestavení hypotetického scénáře,
který by vytvořil sériového vraha.
„Jak najít rizikové děti,
které vyrostly v prostředí neustálého rodinného násilí“?
„Z toho prostředí je vyjmete a izolujete je v ještě horších podmínkách,
ideálně během puberty.“
„Kde pak můžou být ohodnoceny z hlediska psychopatie.“
„S těmi správnými proměnnými by tyto děti mohly být ovládány.“
„Nejen ovládány, ale řízeny.“
A proto jsme to nikdy nepublikovali.
Začínalo nám to připadat jako návod.
Chcete říct, že se někdo dostal k tomuto článku
- a vytvořil podle něj Gold Stara? - Ano. A brzy to zjistí i Damien a Jade.
Jak si tím můžeš být jistý?
Voit mi to pomohl uvidět.
To, kde Gold Star začal.
Začal Polárkou.
A Polárka…
Polárka jsme my,
jednotka BAU.
České titulky: Lenka Večerková