TEKSTET AF DAN KJØLLER
A LOVE TO HIDE
Så god som ny, Mme de Marny.
Léopoldine.
- Bring det her ud til madame's bil. - Ja, Monsieur Jean.
Charmerende pige. Hvordan har deres bror det?
Jacques er stadig i sanatoriet.
Men han har det bedre. Han kommer hjem til jul.
Tuberkulose så ung! Stakkels barn.
Jeg parkere bilen og bliver oppe.
- Til din bror. Husk det. - Det skal jeg nok.
Du skal ikke bekymre dig, Mor.
En sidste levering og jeg er hjemme til maden.
Hvis din far ser det... Glem nu ikke.
Gå bare op. Jeg låser efter mig.
Sara?
Hvad laver du her?
Hvad er der sket?
De slog dem alle ihjel.
Kig på mig.
Du ser bedre ud nu. Fryser du ikke?
Du er i sikkerhed her.
Hvad skete der?
Jeg kom her i sidste uge. Med mine forældre og min søster.
Vi var husbundet i 2 år.
Far mistede alt.
Svinene tog det hele: fabrikken, huset...
Sidste måned, sagde han at han fandt en smugler.
En af hans gamle formænd.
Han gav ham hvad han havde tilbage så vi kunne komme til Paris.
Om aftenen skulle vi tage til Normandiet og derefter England.
Hvorfor gjorde han det, Jean? Havde vi ikke givet ham nok?
Jeg vidste noget var galt da vi hørte fodtrin.
Smugleren plejede at komme alene.
Der var 5 eller 6 af dem. De dræbte dem alle.
Mine forældre, min søster, allesammen.
Jeg havde kun din adresse.
Kom, du skal ikke være bange. Du er i sikkerhed her.
Han er en god ven. Philippe hedder han.
Imorgen, klokken seks, samme sted.
Hørte du mig ikke?
- Hvad lavede du? - Sov.
Det her er Sara.
Skal vi stå her eller må vi komme ind?
Det er alt for risikabelt! Så receptionisten jer ikke?
- Du kan ikke stole på nogen. - Hvad med mig?
Hold nu op!
Hør...
Sara er en barndomsven.
Hun er Jøde. Hendes familie er dræbt. Hvad skulle jeg gøre?
Jeg vasker den Tyske Høj kommandos tøj hver dag.
Tror du jeg er stolt af det?
- Nu kan jeg gøre noget nyttigt. - Det er ikke bare lige!
Og du ved hvordan man skjuler Jøder?
Du går kun frem og tilbage til trykkeriet.
Hvis du ikke vil hjælpe Sara, så gør jeg det.
- Bliv her i nat. - Hvor er den?
Jeg kan ikke blive. De venter mig derhjemme.
Philippe vil se efter dig. Spis noget og sov bagefter.
Lover du?
Jeg er tilbage imorgen.
I kender hinanden godt.
Vi mødtes i La Baule, da vi var børn.
Vi mødtes der hvert år.
Han var den første der kyssede mig.
Elskede du ham?
Det gør jeg vidst stadig.
Kære Jean...
Det føles som en evighed til vores næste ferie.
Far siger jeg er uudholdelig. Ved du hvad jeg gør hver dag?
Jeg krydser dagen af på kalenderen og tænker på den næste.
Mor siger det er fordi jeg er ved at blive kvinde.
Hver nat drømmer jeg, jeg er din.
Jeg smutter. Vi ses senere.
Godmorgen, Mme Lavandier.
I et sanatorium med TB... Far bliver ved med at lyve!
Det ender med han tror på dem!
- Kager, sæbe....er det alt? - Stop! Mor gør sit bedste.
- Jeg vil ud! Sig at... - Du har kun 2 måneder endnu.
Alle taler om bestikkelser! Far kan betale og få mig ud.
- Han siger du skal stå din straf. - Jeg har ikke dræbt nogen.
Tag det roligt, Lavandier.
Jeg smuglede personer. Som alle andre.
Bortset fra det... Kickboxer du stadig?
- Det går ikke uden dig. - Nogen smukke piger i butikken?
- Ikke min type. - De er sikkert min.
Jeg har intet imod at gøre far vred på pigerne!
Stop.
- Sara sover. - Jeg er ligeglad!
Kan du være her alene idag?
Vi køber smør og æg så vi kan gøre dig stærkere.
Hvorfor?
Du har ikke spist i 3 dage.
Jeg vil ikke se dig dø.
- Og hvis jeg gerne vil? - Jeg giver dig ikke lov.
Jeg er alene.
Du har mig. Jeg er her for dig.
Gør det for mig, Sara. Jeg elsker dig.
- Sværger du? - Jeg sværger.
- Kommer du, Jean? - Ja.
- Hvad er det? - En punktering.
- Æggene er stadig hele. - Lad os gå.
Kom nu.
Hvorfor sagde du til Sara du elsker hende?
Fordi det gør jeg.
Ikke på den måde jeg elsker dig.
Jeg har aldrig følt sådan for en kvinde.
- Hun har brug for os. - Jeg har også brug for dig.
Hun klarer det ikke uden os. Lov mig du ikke svigter hende.
Lover du?
Jeg lover det.
Vil du også dræbe dem?
- Hvorfor? - Hør her...lad mig forklare...
Han forrådte os. Løb!
Jeg har ikke noget i mod Jøder. Jeg hjælper dem.
Og jeg ville hjælpe din far.
- Jeg arbejdede for ham... - Ti stille.
Jeg kan ikke... Du er et uhyre, men jeg kan ikke gøre det.
Du er beskidt. Som resten af din race!
Se bare! Du har ikke modet til det.
Din mær!
Hvor fanden er hun? Udgangsforbudet begynder snart.
I hendes situation går man ikke ud uden papirer!
- Hvor har du været? - Du sætter vores liv på spil!
Hvorfor kunne jeg ikke dræbe ham?
Hvad er der sket, Sara? Hvad er der sket?
Jeg kunne ikke dræbe smugleren. Ikke engang for at hævne dem.
- Hvorfor er jeg sådan en kujon? - Du er ikke en kujon.
Det skal nok gå.
Vågn op, blomst!
Jeg vil have du spiser noget idag. Philippe er ude og hente brød.
Der er lidt smør tilbage. Så du spiser, okay?
Så er der morgenmad!
Der er gave til dig!
- Til mig? - Ja, til dig.
Et nyt ID kort. Trykket på officielt papir.
Du er født i Alsace.
Borger listen brændte samtidig med Rådhusbranden i 1940.
Du er nu Yvonne Brunner. Dit nye liv starter idag.
- Hvor har du det fra? - Jo mindre du ved des bedre.
JOB: VASKERIARBEJDER
Hej, Yvonne.
I skal ikke pakke Mme Cohen's tøj, hun har ikke været her i 3 måneder.
Blusen passer mig fint.
Vi ser hende ikke mere. Hun må være rejst.
- Det er at stjæle. - Yvonne har ret.
Selv hvis hun kommer om 10 år, vil hendes bluse være her.
Hold dig på afstand fra hende Yvonne Brunner.
Jeg vil ikke have at chefens søn går ud med en ansat.
Hun er en ven. Og da hun taler Tysk...
Skuf mig ikke som din bror.
Jeg har besluttet mig til at overlade firmaet til dig.
Og som en fremtidig chef, må du opføre dig ordentlig.
Det kunne du godt have fortalt mig, Armand. Har du tænkt på ham?
Du forbavser mig!
Gemmer Sara Morgenstern under fars næse. Du har nerver.
Jeg mente hun ville være sikker der.
Mor og far så hende kun en gang i 1936. De genkendte hende ikke.
Hvis far vidste han gemmer en Jøde... Ham, en fan af Pétain!
Du tier stille.
Elsker hun dig stadig?
Vi ses når du kommer ud. Indtil da, pas på dig selv.
Kom.
Monsieur Jacques, hvor er jeg glad. Jeg var bekymret for dit helbred.
Du virker en smule bleg. Dårligt vejr i bjergene?
Hej, Monsieur Jacques!
Det er ikke hjemvenden af den fortabte søn, men af det sorte får.
Du er en ansat nu ligesom resten. Du vil adlyde din chef, mig, din far.
Og når jeg går på pension, vil du adlyde din bror, Jean.
Jeg overlader det hele til ham. Værsgod.
Dagens leveringer. Det er dit job nu.
Jean bliver hos mig.
Afsted!
Dette er Yvonne Brunner. Hun hjælper mor bag disken.
- Yvonne hvad? - Brunner, sir.
En fornøjelse. Jeg er Jacques. Den yngste. Jeg var på sanatorium.
- Hvad spiste du i fængslet? - Ingenting. Jeg levede på had. Kom så.
Fandens!
Giv mig en hånd.
- En skønne dag tæver jeg dig. - Kom bare.
Jeg har savnet vores broderlige kampe!
Du skrabede mig. Se.
Kvinderne elsker det.
Jeg dækkede over dig igen overfor far.
Hvad har du gang i? Forsvinder, dukker op igen...
Jeg håber ikke det er noget skidt.
Stop det prædkeri, Sankt Jean af Vaskeriet!
Far fremhæver dig som den gode fyr: den perfekte søn, værdig arving...
Jeg har også fået en rolle: det sorte får!
- Jeg er skabt til det! - Jeg er ligeglad med hvad far siger.
Også selv om han siger han efterlader dig det hele?
- Det sagde du intet om! - Jeg deler den.
Spar mig med din medlidenhed. Du har aldrig behøvet kæmpe. Så lad mig være.
Jeg var næsten gladere i fængslet.
Min familie er forfærdelig, selv min bror overvåger mig.
Er du her for at tude eller arbejde? Hvor mange adresser har du?
Jeg sladrede ikke og jeg fik et år bag tremmer.
- Så jeg fortjener at blive tilgodeset. - Hvor meget?
30% på alt hvad vi stjæler. Og første valg på al antik og kunst.
For grådigt.
Jeg er nød til at bestikke betjente, receptionister og så videre...
- Alle svinene! - 15%...
- Møbler, ja, men ingen kunst. - Ok, skriv ned.
Marny. Ikke set i 4 måneder. 8 rue Chaussée d'Antin. 3 etage.
Strauss. 18 rue de la Boétie. Ingen tegn i 2 uger.
Jeg har leveret til ham. Han har mesterværker.
Moskovitz. 32 rue du Faubourg Poissonière. Ikke set siden sidste mønstring.
Vent!
Den der kommer først vælger sted i aften.
- Jeg vinder, vi tager til Graffs. - Ikke tale om! Og Yvonne?
- Vi er et par. - Fjols!
- Er du jealous? - Mig?
Kun en smule rethaverisk. Fordi jeg elsker dig!
Vent på mig!
- Hvad skal du? - Undskylde at vi forlod hende.
Skynd dig. Husk at jeg vandt og at vi tager hen til Graffs.
Min favorit dreng!
Har du set hvor godt vi klare det?
Siden konkurrencen forsvandt er vi nu en fri zone for bøsser.
Jeg ser til Baronen.
Han er lidt skummel. Chokerede jeg ham?
Du er lige kommet og Flotte har allerede spottet dig.
Han er flot, men du får ham.
Han er over mig. Du danser med ham.
Han er Von Berg, en indflydelsesrig officer.
Gør det for mig, som en ven.
Husk, takket være mænd som ham er Graffs stadig åben.
Du kan ikke regne med mig mere. Ikke flere officielle stempler fra Præfekturet.
Men du er Præfekten.
Ikke meget længere. Det er svært at skjule min ulydighed overfor Vichy.
Drop os ikke.
Mine kollegaer bistår mig.
Tro mig, jeg er til mere nytte i undergrunden.
En anden ting. Kom ikke tilbage. Det er for risikabelt.
- Har du bemærket noget? - Nye ansigter?
Nye? Jeg kender dem alle.
Den hårde dreng med hatten er Durieux. Vice Brigaden.
Ved siden af ham er Rambrun. Samme sted.
Det grå jakkesæt i stolen...
En af dem. Se, han tager notater.
Bed vaskedrengen om at passe på.
Red ham før det er for sent.
Jeg bærer ikke nag: du forlod mig for ham og jeg beskytter ham.
Det er tegn på kærlighed.
Søger du en enkelt billet til dødslejren?
Mor dig, det er fint, men ikke med en Tysker!
Vice Brigaden er her. Ønsker du at blive noteret af dem?
Du behandler mig som et barn. Hvad mener du med noteret?
Ligesom dem for Jøderne.
Jeg ville ikke danse med Tyskeren, men du var hos Præfekten!
- Er vi ikke et par? - Du er patetisk.
Jeg går!
- Yvonne keder sig. - Så gå tilbage.
Hvis det kan trøste, så knep hende!
Du får hele natten!
- Kan du huske vores første cigaret? - Ja.
Jeg kan stadig se dine forældre finkæmme stranden, de frygtede du var kidnappet.
Vi blev fordoblet bag klitterne.
Den var rullet med korn papir. Den var så stærk at vi blev grønne.
Kan du huske det?
Jeg troede aldrig det ville ende med at blive en fornøjelse.
Eller endda et godt minde.
Undskyld.
- Er det mig? - Det er ikke din fejl.
Jeg er forelsket i Philippe.
Men du kom tilbage til mig.
Din kærlighed foruroliger mig.
Den måde du ser på mig, taler til mig på...
- Jeg bliver aldrig helt din. - Det beder jeg dig heller ikke om.
- Jeg er ligeglad med du aldrig bliver min. - Du er ligeglad nu.
Men når Philippe er hjemme og jeg går ind i hans seng,
ville du så være ligeglad?
Nej. Og det er forståeligt.
- Det betyder ikke noget. - Jo det gør.
Ikke hvis den jeg altid har elsket er hos mig.
Også hos andre, men også hos mig.
Jeg vil gøre dig ked af det, Sara.
Det elsker jeg dig for meget til.
Du er smuk, ønskelig,
den eneste kvinde jeg kunne ønske mig,
den eneste jeg kunne elske...
Men jeg ville ødelægge dig.
Jeg vil ha du skal forblive smuk. Jeg vil ha du skal være glad.
Jeg gjorde det ikke, Philippe.
Det vil aldrig ske.
Der er kun dig.
Jeg er bange for at miste dig.
Jeg elsker dig.
Nu skal du høre...
Baronen advarede mig: vi må ikke løbe nogen risiko.
- Darlan har kriminaliseret os. - Hvorfor? Vi har ikke gjort noget.
Det ved jeg.
Hvem var fyren?
- Er du jalous? - Nej. Jeg er bekymret.
Jeg er ikke dum. Jeg ved du lavede Yvonnes papirer.
Hvor? I trykkeriet?
- Det skal du ikke bekymre dig om. - Men det gør jeg.
Du behøver ikke en eks-kæreste for at vide de er efter modstandsfolk.
Tag ikke fejl af mod og overmod for Yvonnes skyld.
Er du ikke enig? Så er du også overmodig.
Jeg er måske den "søde Yvonne", men indeni er jeg Sara.
Jeg vil smadre Nazisterne, så jeg har hjulpet Philippe.
Tag det roligt.
- Jeg gambler ikke med hendes liv. - Du modsætter dig ved at skjule mig.
Vi ønskede ikke denne krig, men den er vores. Så ti stille.
Du gør jo alligevel hvad du vil.
INGEN JØDER
Det er enten det eller lukke. Har i ikke noget at lave?
Madame Benaim! Vent. Deres vasketøj er færdig.
- Værsgod. - Hvor meget?
Ingenting.
Tak.
Gør aldrig det igen, høre du? Aldrig!
Ti adresser idag? Forretningen går strygende!
- Hvad med den tjeneste jeg bad om? - Jeg har holdt ord.
Den kostede mig en arm og et ben!
10 pund oksekød direkte fra Nevers, via min svigersøn.
Du er alligevel for fed. Pas på, det virker mistænkeligt.
Vent!
- Har du tænkt at gå hjem i det? - Jeg klare mig.
Jean er med far på Rådhuset. Jeg følger dig hjem.
Tak, men det behøver du ikke.
Gør mig ikke vred. Vi er venner, ikke?
Så kom.
Tak fordi du fulgte mig hjem.
- Jeg går op... - Vent.
Den er til dig.
Parfume, på rationerings mærker?
Siden hvornår er kvinder begyndt at stille spørgsmål om deres gaver?
Undskyld. Jeg er ikke vant til det. Jeg glemte også at takke dig.
Inviter mig op som undskyldning.
Det kan jeg ikke, jeg bor der ikke alene. Det er min fætters.
Perfekt. Jeg vil gerne møde ham.
Sara, i fængslet drømte jeg om at en kvinde som dig villle invitere mig ind.
Desuden er jeg gennemblødt. Kom nu, Sara!
- Hør her, mit navn er Yvonne. - Undskyld...Yvonne.
Godaften.
Philippe, Jacques Lavandier, min chefs yngste søn.
Philippe Leroux, min fætter.
Kan vi gå op?
Hvorfor ikke.
- Jeg har lidt Whisky tilbage. - Storartet. Tak.
- Jeg skifter tøj. - Jeg henter glas.
- Smuk kusine, M. Leroux. - Philippe mellem venner.
Hvordan kan det være at en kvinde fra en rig familie
har en arbejdsmand til fætter? En trykker for at være præcis.
Familie historier er fulde af ufortalte hemmeligheder.
Din er ikke anderledes, vel?
Jeg er arbejdsmand, ja. Men Yvonne er vaskekone.
Det er krigstid for alle. Nogen bliver rige, andre mister det hele.
Skidt tid for de ærlige.
Er du en af vores kunder?
Yvonne insisterede.
Hun mener at selv arbejdsmænd skal have rene lagner.
Den er pæn! Den klæder mig bedre end Madame Levy-Rosenthal.
Hun ligner en Hønemor i den.
Vi har ikke set hende i 6 måneder.
Tag den. Husk den igen på Mandag. Jeg tvivler at hun kommer tilbage.
Tusind tak, Monsieur Jacques! Jeg går nu.
Nyd din Søndag. Vi ses på Mandag.
Vi ses imorgen.
Stop! Er du sindssyg?
Er du bange?
Hold op!
- Er du syg i hovedet? - Hvad sagde du?
Du er bøsse, homo, svans og det er mig der er syg?
Du frastøder mig! Ved du hvorfor? Ikke kun fordi du er en svans.
Men også fordi du er en løgner og en kujon der fremstiller sig selv
som den perfekte søn!
Jeg elskede dig.
Du betød alt for mig. Men det betyder ingenting nu.
Sig til mig at jeg stadig er din bror.
Sig det.
Jeg kunne ikke fortælle dig det. Det kunne jeg ikke.
I årevis så jeg mig selv som et uhyre.
Jeg var 12 da jeg første gang forsøgte at tale om det.
Til Fader Kermadec i La Baule.
Han sagde jeg hellere skulle dø af skam end indrømme min perversion.
Han viste mig billeder så jeg ville tilstå synder jeg aldrig havde forestillet mig.
- To dæmoner ovenpå... - Ti stille, jeg vil ikke høre det!
Jeg hadede mig selv i årevis. Jeg væmmes af mig selv.
Jeg skammede mig.
Jeg forsøgte at ændre mig.
At gå ud med kvinder.
Det var ikke mig.
Så mødte jeg en dreng...
Jeg indså det ikke var forkert, jeg kunne ikke ændre det.
Kunne ikke ændre det? Du kan vælge!
Vælge?
Valgte du dine blå øjne?
Det samme her. Jeg valgte ikke at elske mænd.
Philippe Leroux og dig... hvor længe har det varet?
- 4 år. - For fanden!
Jeg kan ikke tro det. Jeg har ikke bemærket noget.
Jeg er sikker på du grinte når jeg talte om piger!
Sig at du tilgiver mig.
Sig det til mig.
Det er ikke nemt at lyve overfor min bror, ham jeg elsker højere end mig selv.
"Til døden os skiller" gælder stadig.
Jeg troede du skide i bukserne på det bordel.
Du var så stolt af dig selv. Du er en rigtig god skuespiller.
- Ved Yvonne det? - Ja. Hun bor hos ham.
Det holder hende ikke fra at elske dig eller flirte med dig.
For Jean! Tillykke med fødselsdagen, bror.
Det er ikke det hele. Jeg har en overraskelse.
Jacques, det skulle du ikke.
Hvor har han det fra? Hvem? Din bror.
Champagne, bøffer, cigarer, ja selv pladen!
Det sorte marked, tror jeg. Han har altid gjort meget ud af det.
Det er hans måde at vise at han elsker mig.
- Hvis du siger det. - Stop.
Hold op! Hvad går der af dig?
- Kom nu! - Hold så op!
Jeg kan ikke holde ud at se dig med Jean!
Små blikke... Jeg kunne slå jer ihjel!
Stop! Hvad fanden går der af dig?
Hun er anspændt. Hvorfor?
Jeg behandler hende som en dronning! Hvorfor afvise mig?
- Er det kun bøsser du kan lide? - Så er det nok.
Skrub af med dig! Og hold op med det pladder.
Vi kan ikke afslutte festen på den måde. Lad os danse.
- Festen er slut. - Nej. Jeg vil gerne danse.
Yvonne har ret. Dans med hende.
Jeg vil glemme krigen, glem din bror og fest.
Jeg kigger bare. Hvis ikke jeg falder i søvn.
Det her må aldrig stoppe. Aldrig.
- Jeg kan aldrig elske andre end dig. - Vær ikke fjollet, Yvonne.
Hvis bare du ville. Ville jeg være din.
Jeg ville føde dine børn.
Hvad? Hvem andre vil? Philippe?
Jeg ville gøre det for Dig. Jeg ville give dig en søn.
Jeg er ikke sur, fordi du er fuld, Sara.
Sørgelig fuld.
Jeg håber du har en god grund til at vække mig.
- Jeg har brug for en tjeneste. - Gode Gud, en tjeneste.
Hvad er det nu?
Parfume til en skøge? En kjole mens vi er ved det?
- Arrester min bror. - Hvorfor?
Fordi jeg beder om det. Jeg tog et år uden at sladrer. Jeg fortjener det.
Jeg er ikke uenig. Jeg vil gerne vide hvorfor?
Jeg elsker rådne familier. Gennem råden af hemmeligheder.
- Og hvad er sigtelsen? - Sig at du fik et tip...
at han er i modstandsgruppen. Det er svært at modbevise.
Løslad ham dagen efter. Bring ham til vaskeriet.
Sig til ham han er heldig at have en bror med kontakter.
Rørende! Det sorte får vil være en helt.
- Som en Græsk tragedie. - Rigtigt.
Det vil koste dig en masse adresser. Tragedier mestres af min kone.
Han er hos en ven, men han går hjem før daggry.
Han passere universitetet.
Aftale? Jeg får ham løsladt. Og gør ham ikke fortræd.
Bare rolig. Jeg foretager kun opkaldet.
Jeg er nød til at gå.
Pas på. Udgangsforbudet gælder stadig.
Tillykke med fødselsdagen igen.
Hvad gør i?
Kan nogen hører mig?
Hvor fører i mig hen?
- Jeg har ikke gjort Tyskerne noget. - Luk! Er der nogen der har spurgt dig?
Ring hjem til Lavandier.
Turenne 24-36. De vil sige jeg er uskyldig.
Du taler kun hvis du bliver spurgt. Forstået?
Vi løslader ham senere.
- Hvorfor så anholde ham? - Jeg forklarer senere.
Omdømmet af det Franske politi afhænger af os.
Nå, damer, en hyggelig aften i vente?
En smule køligt?
Din spillefugl... er det ikke Jean Lavandier?
Født den 3 oktober 1915, Paris 3de distrikt?
Han står i homo registret. Boltrer sig med en Hunner officer.
Jeg har en sag på ham.
Jeg er uskyldig!
- Jeg er uskyldig! - Hvem er han? Din Tyske fætter?
Vi ved det hele.
Vidner så jer rage på hinanden på Graffs.
Det er ikke tidspunktet at være en Tyskers legetøj på.
Jeg er ikke hans legetøj. Jeg gik ikke i seng med ham.
Du er i homo registret! Du er en skamplet på det nye Frankrig.
Siden du elsker Hunnerne så meget, må du lære dem bedre at kende.
Han er aldrig kommet for sent. Jeg håber ikke der er sket noget.
Jeg kan tage over for Jean i butikken, og bringe varerne ud i aften.
Siden hvornår er du begyndt at bekymre dig?
Det Franske Politi. Hr og Fru Lavandier?
Er det om Jean?
- Han er tilbageholdt til forhør. - For hvad? Det er en fejltagelse.
Det tror jeg ikke. Han er elsker til en Tysk officer.
Hvad er det med den Tyske officer? Du skulle have løsladt Jean til aften!
Vi havde en aftale!
Aftale? Du legede med ild og blev forbrændt.
Du burde have vidst han kunne lide at forlyste sig med dem.
De vil forlyste sig med ham nu!
Hvor mange adresser skal du bruge?
Ikke engang hundrede kan gøre det. Hunnerne er ligeglade.
Men prøv, jeg skal nok ligge et ord ind for dig.
En Oberst-løjtnant i den Tyske Hær.
Johann Von Berg.
- Du fik vidst jackpot. - Jeg kender ham ikke.
Vores Franske venner var mest samarbejdsvillige.
Du mødte ham ved Graffs den 30 august i år.
Jeg var ikke i seng med ham.
Vi ønsker at vide noget om jeres pude-snak.
Røv-kneppere som dig, små beskidte hul banditter,
snakker altid under og efter, ikke?
Prøv ikke at beskytte kære Johann.
Vi kender alt til jeres sjofle, unaturlige stævnemøde.
Jeg mødte ham kun den ene gang.
- Jeg var ikke i seng med ham. - Hvis det er løgn...
hvorfor skød Von Berg så en kugle i sit eget hoved?
Han var en pæderast!
En forræder!
Alle pæderaster er forrædere!
Gik i hjem til ham eller til dig?
Hvad sagde han da i knaldede hinanden?
Det har varet længe nok nu. Kun du kan hjælpe Jean.
- Du kender folk. Ring til dem. - Har jeg gjort. Ingen hjælp.
Så må jeg se hvad jeg kan gøre.
Jean bliver kørt til Tourelle imorgen.
Vi må kende nogen der. Det er et Fransk fængsel.
Pas på hvad du siger.
Det køres af Franskmænd men under Gestapo kontrol.
Han havde en affære med en Tysk officer...
- Men det er en løgn! - Tag det roligt.
Det er ikke længere et spørgsmål om sandt eller falsk.
Kun den Tyske officer kan redde ham,
men han skød sig selv for at ungå lejrene.
Jeg beklager.
Værsgod. 32 adresser. Der kommer flere senere.
- Alt hvad jeg vil have er min bror. - Du skal ikke regne med det.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg ville foreslå at prikke til din mor om en genplacering.
Men normal. Ikke som fe.
Hør godt efter.
Din bror skammer nationen. Bøsser snavser vores race.
Det er tid til at Frankrig, ligesom Tyskland, renser sig selv.
Din rådne bror og hans slags skal omskoles. Og hvis ikke, skal de skydes.
Du er syg, Breton!
Føj hvor her stinker! Er det dig?
Du tænker sikkert på...hvem der har angivet dig? Hvorfor?
Søde ven, familie er ikke altid hvad det ser ud til.
Kom ind!
Ja?
- Min bror er her. Jean Lavandier. - Og?
Jeg er gravid med hans barn. Jeg arbejder i hans forældres butik.
Han er fejlagtigt anklaget for at være pæderast.
Madame Brunner og jeg kan vidne. Han og jeg havde sex første gang på et bordel.
- Har han friet til dem? - Ja, sir. Vi er meget forelskede.
Vores forældre er enige. Min mor underskrev dette brev.
Grangier...
Hent fangen Lavandier og Kaptajn Locarner til mit kontor.
Nu får vi klarlagt alt det her.
Beklager, men fangen er flyttet til en transitlejr.
Han køres til Tyskland i aften. Han er på listen.
Det er et nattog.
- Du kan ikke standse her! - Værsgod, tag det her.
Jeg skal nok få ham ud.
De vil blot omskole ham. Han sendes tilbage når han har ændret sig.
- Om cirka 3 måneder. - Ti stille.
Jeg vil ikke høre om ham igen ved dette bord.
Træd kun ned når jeg kalder jeres navn!
Jeg sagde træd kun ned når jeg kalder jeres navn.
Stil jer ved bilerne. Afsted!
Taler du Fransk?
- Hvor skal vi hen? - En arbejdslejr.
Hvad er det?
Ligesom den gule stjerne, men for Tyske homoer.
Jeg er fra Alsace, men Tysker nu. Jeg skal bære en lyserød trekant.
Lyserød for piger, for at ydmyge os.
- Hvor er du fra? - Paris.
Du er heldig.
Franskmænd får blå striber.
- Vi skal alle det samme sted hen. - Men vi er ikke ens.
Vi homoer med vores lyserøde stjerne er værre end hunde.
Vi dør dobbelt så hurtigt. Så du er heldig.
Jeg hedder Rudy.
Jean.
Isaac Levy, ikke? Du bor i den 18nde.
Hvad laver du her? Hvor skal du hen? Må jeg se dine papirer?
Yvonne Brunner...
- Fra Alsace? - Ja. Eiswiller.
Min forlovede og hans familie bor her. Jeg arbejder hos dem.
Værsgod.
Det er Yvonne!
Hjælp mig. Hun kan låne Jeans værelse.
Philippe...
Han kiggede på mig.
- Hvorfor slår de alle ihjel jeg holder af? - Nu skal du hvile dig.
Hvad skal vi sige til Jean?
- Hun koger. - Vand vil sænke hendes feber.
Det er Sara. Sara Morgenstern.
Kan du huske hendes forældre havde et hus i La Baule?.
Du må ikke sige noget til din far.
Hun kan blive så længe hun vil. Hun er din forlovede.
Hun bor og arbejder hos os. Vi holder lav profil.
- Stille! - Omskolings klasse.
Løb!
Kom indenfor piger, i tørvejr.
- Fra Hans. - Din officer forkæler dig.
- Lad nu vær, du kender hende. - Jeg ved hun er stikker, det er alt.
Officer Ströeger. De kan gå igennem til mit kontor.
Jeg håber de bringer gode nyheder om Steiners vaskerier.
Ja, den Aryske Kommission syntes at værdsætte din rapport.
Selvfølgelig, er der nogle få detaljer inden overdragelse.
Selvfølgelig.
Indenfor få dage, vil Boulogne vaskerierne være deres.
Yvonne, det er mig. Jacques. Må jeg komme ind?
Hvordan kan du gøre det? De slår Jean ihjel og du handler med dem!
Du afskyr mig. Du er et svin.
Jeg vil ikke være i det samme rum som dig.
Snak ikke sådan til mig. Døm mig ikke!
Jeg gør det for at finde ud af hvor Jean er.
Jeg betaler for tjenester, for at få os ud af dette helvede!
Undskyld.
Jeg savner ham. Jeg tænker på ham hver dag.
Hver dag ser jeg hans øjne på stationen. Jeg kan ikke holde det ud.
Jeg savner ham også.
Hold dig væk! Rør mig ikke! Jeg er okay.
Bliv stående eller de slår dig ihjel. Bliv ved.
Rør mig ikke! Hold dig væk!
Gør som dem.
Gå aldrig tæt på en lyserød trekant. Tal ikke med en røv-knepperl
Tag tøjet af!
Dræb mig!
Hvor mange af jer vil forlade jeres modbydelige perversion
og blive værdige mænd af navn,
klar til at tjene Riget og vores mægtige race?
Så du vil ikke kureres? Nægter du at blive omskolet?
Jeg er en røv-knepper! Jeg kan lide mænd!
Ønsker du at dø som din kammerat?
Jeg vil sende dig til Dachau.
Vores læger vil tilse dig der. Du vil ændre dig, vent og se.
- Nej tak. Vi har ikke noget at fejre. - Tværtimod.
Vi er frie og i live. Livet kræver at vi nyder det.
- Lad os skåle. - For dem vi savner.
For liv og håb.
Vi har brug for at være glade. Det skal vi kæmpe for.
En fornøjelse at møde en ven i disse smertefulde tider.
Jeg har ikke glemt dig, kan du se. Ingen introduktion?
- Lad os gå. - Det ville jeg ikke gøre.
Et ord fra mig og det er slut. At spise her med en Jøde...
eftersøgt for mordforsøg...
Du lever risikabelt, unge mand.
Jeg har venner tilstede, så lad os ikke lave en scene.
- Hvor meget? - Så meget har de ikke.
Jeg er sikker på at deres unge ven her kan gøre det bedre.
Har han råd til et måltid her, har han råd til hele Paris.
Imorgen ved middagstid. Foyeren på Salle Favart.
- Jeg kender en restaurant tæt på. - Der ser du.
Takket være din vens vilje, får vi alle en hyggelig aften.
- Bare jeg havde dræbt ham. - Jeg er hos dig. Bare rolig.
En gammel ven.
Arbejdet bliver ikke færdigt så længe du kigger ud af vinduet.
Ikke fordi det rager mig.
Du er forlovet med chefens søn, du kan gøre som du vil.
- Er du såret? - Det er hans blod, ikke mit.
Jeg kunne ikke lade ham afpresse os.
Du er ikke i fare længere. Ingen kan gøre dig fortræd.
Nogensinde.
Vent, ingen spørgsmål. Vent og se.
Forklar.
Boulevard Malesherbes...
Saint Augustin... Kom og se.
Parc Monceau er derovre.
Det er her de rige bor, Yvonne.
Hvis du vil, er det dit... Vores.
Det kan jeg ikke.
- Jeg kan ikke elske mere. - Hør godt efter.
Jeg gør alt hvad jeg kan for at få Jean tilbage.
Men lad mig elske dig. Du ved jeg gerne vil.
Jeg vil gøre dig lykkelig, Sara. Jeg har kærlighed nok til to.
Du skal være min.
Gift dig med mig.
Jeg er sikker på det er hvad Jean ønskede.
- Goddag, Herr Ströeger! - Jeg har fremragende nyheder.
Kommissionen har accepteret deres kandidatur.
Du er nu den officielle ejer af Boulogne Vaskerier, min kære Jacques.
Der er lige en formalitet...
- Betalingerne er foretaget? - Som de bad om, ja.
Halvdelen i Bern, halvdelen i Monaco. Det var ikke nemt.
Strålende.
De er en bemærkelsesværdig forretningsmand.
- Noget nyt om min bror? - Ja.
Han er overflyttet til Dachau.
En koncentrationslejr. Hvorfra der ikke er en udvej.
Fra hvad jeg forstår, så nægtede han at blive omskolet.
Lad det ikke gøre dem ked af det.
På den anden side, tak Føreren...
for at udrense jeres familie.
Og gøre den rig.
Lev i nutiden, forhelvede! Hvis ikke for mig, så for barnet!
Du kommer aldrig til at tage minderne fra mig!
Hvad er det?
Er det barnet?
Kom, kom...
Jeg ville ikke miste det. Det kom tidligt.
Vores søn har det fint. Han er uden for fare.
Er det en dreng?
- Armand. Efter far. - Nej. Jean.
For at holde håbet i live og så folk ikke glemmer ham.
Så, Jeannot...
Giv ham til Yvonne. Det er hans sengetid.
Det er hans dåb, vi vil gerne nyde ham.
Giv ham til Valentine.
Valentine, lægger du ham i seng?
Jeg tøvede længe, men dagen er kommet.
Jacques, i de sidste to år har jeg set dig vokse.
Lavandier Vaskerier har udviklet sig til trods for svære tider.
Du har sikret familiens fremtid.
Du har betalt for alle fejlene fra din fortid.
Det er tid for din mor og jeg at trække os tilbage og overdrage butikken til dig
og til Yvonne.
Jeg er så stolt af dig.
Sikke en reaktion!
Er du blind?
Spekulere du ikke over hvordan Jacques købte Boulogne Vaskerier?
Udfra de Franske love. Som Pétain sagde...
De Gaulle landede med de allierede for over en måned siden.
Så din Pétain må hellere se at få pakket!
- Din kone er umulig. - Hvad mere er, så er hun Jøde.
Hendes navn er Sara Morgenstern. Yvonne er et falsk navn.
- Dit barnebarn er Jøde. - Ti stille, Armand.
Ikke et ord. For så ser du mig ikke igen.
- Jacques Lavandier? - Det er mig.
Du er anholdt.
Jeannot har det godt.
- Han er vokset. Han savner dig. - Gør du?
Deres kone vil vidne.
At skjule og gifte sig med en Israelit var til egen fordel.
Jeg siger du handlede med Tyskerne for at redde din bror.
Jeg ønsker du skal se din søn vokse op.
Så, foruden at have købt vaskerierne under besættelsen af Gestapo,
er du også anklaget for plyndring af værdier fra Jøderne,
kunder af Lavandier Vaskerier,
ved at planlægge indbrud af deres forladte hjem.
Sig det ikke passer.
Jeg handlede med besættelsesmagten for at redde min bror,
Jean Lavandier, deporteret i 1942.
Jeg betalte bestikkelse for at tilgå information.
Men mine kontakter blev mere og mere grådige.
Jeg gjorde hvad jeg var nød til, Høje Dommer.
Sådan sporede jeg min bror. Til Dachau. Siden da har jeg ikke modtaget nyt.
Høje Dommer, mange forsøgte at købe de deporterede fri.
Men alle handlede ikke med Nazisterne, M. Lavandier!
Sid ned.
Anklager, ordet er dit.
Du lyver, Lavandier!
Du ikke blot samarbejdede i to lange år,
du begik også en uværdig handling.
Bring vidnet ind.
- Navn og stilling. - Geoffrey Breton, Politi inspektør.
I øjeblikket varetægtsfængslet for aktivt samarbejde.
Fortæl mig, Breton, genkender de den anklagede?
Ja. Vi var forretningspartnere.
Den 3 oktober 1942, hvis jeg husker korrekt,
bad han mig om at arrestere hans bror.
Jeg arresterede ham kl 16.
Stilhed!
Politiet! Luk op!
Yvonne Lavandier?
Det er min pligt at informere dem om at deres mand, Jacques Lavandier,
har hængt sig selv i sin celle. Det gør mig ondt.
Hvor er du kommet fra? Forstår du mig?
Hvilken lejr?
- Var du i Dachau? - Dachau.
Han taler Tysk. Vil du tjekke hans ID?
Der er ingen mening i at blive stående, der er ikke flere toge.
Se... det er Jean.
Valentine! Tager du barnet?
Yvonne! Det er Røde Kors.
Hvad siger de? Hvor er han?
Jean, det er mig, Sara.
Se på mig, Jean.
Det er slut, jeg er her.
Tal til mig.
Hvad er der galt med ham? Er det chok?
Hans chance for overlevelse er minimal.
Det gør mig ondt.
Men han overlevede lejrene. Hvorfor skulle han dø nu?
- Tag jer af ham, han bliver rask. - Vi kan ingenting gøre.
Han har fået det hvide snit.
Det blev gjort på alle homoseksuelle i lejrene.
Din svigerbror undergik adskillige eksperimenter.
Jeg ville gerne sige at han får det bedre, men han er i en kritisk tilstand.
Han blev tortureret, fik hormone indsprøjtninger....
Udfra ardannelserne, vil jeg sige at det hvide snit var det sidste.
Han har kun få uger at leve i. De kan intet gøre.
Hvis han skal dø, bliver det hos familien.
Se, intet har ændret sig.
Nåh, ja! Jeg har tilføjet nogen billeder af Philippe.
Din mor synes han er smuk.
Hun er ligeglad med hvem du elsker. Hun elsker dig som du er.
Lad os sætte Trenet på.
Gå ind og læg dig lidt.
Sæt dig hos ham.
Jeg laver suppe til ham.
Hvad har de gjort ved dig, søn?
Hvad har de gjort ved dig?
- Er du okay, Bedste Sara? - Bare rolig, vi er hos dig.
Mor, vent på os. Du er virkelig umulig!
MINDEPLADS FOR DEPORTATION
Hej, Sara.
Undskyld, men de er nød til at vente til ceremonien er slut.
Vi har ventet i over 50 år!
Det er ok, lad dem bare komme ind.
Minister, bilen er kommet. Denne vej.
- Jeg kan desværre ikke lukke jer ind. - Det er kun en blomst.
Graven er kun for embedsmænd.
De kan tvinge mig til at standse. Men de kan ikke tvinge mig til at glemme.
"DET VAR IKKE FØR I 2001 AT DEPORTATIONEN AF HOMOSEKSUELLE
BLEV OFFICIELT ANERKENDT AF DEN FRANSKE STAT
DEPORTATIONEN AF TYSKE HOMOSEKSUELLE BEGYNDTE I 1933
MED NAZISMENS SEJR,
DER SPREDTES TIL BESATTE ELLER KNYTTEDE LANDE.
IFØLGE US HOLOCAUST MEMORIALl
BLEV 100,000 HOMOSEKSUELLE ARRESTERET MELLEM 1933 OG 1945.
10.000 TIL 15.000 DØDE I LEJRENE.
LOVEN FRA 1942 DER KRIMINALISEREDE HOMOSEKSUALITET
BLEV FASTHOLDT VED BEFRIELSEN.
DEN BLEV OPHÆVET I 1981.