** A LOVE TO H I D E ** made by sabian
Good aș new, M me de Marny.
Léopoldine.
Du asta la mașina doamnei.
Da, d-le Jean.
Încîntătoare fată. Ce-ți mai face fratele ?
Jacques încă e în sanatoriu.
Dar se simte mai bine.
Va fi acasă de Crăciun.
Tuberculoză la vîrsta lui ! Săracul copil.
Parchez camioneta și vin.
- Pentru fratele tău. Să nu uiți. - Nu uit niciodată.
Nu-ți mai face griji, mamă.
Mai am de făcut o livrare
și vin acasă la cină.
Dacă vede tatăl tău... Să nu uiți.
Am plecat.
Închid eu.
Sara ?
Ce faci aici ?
Ce s-a întîmplat ?
I-au omorît pe toți.
Uită-te la mine.
Arăți mai bine acum. Nu ți-e frig ?
Ești în siguranță acum.
Ce s-a întîmplat ?
Am sosit aici săptămîna trecută,
cu părinții și cu sora mea mai mică.
Am stat în casa 2 ani.
Tata a pierdut tot.
Nenorociții i-au luat totul: fabrica, casa...
Luna trecută a zis că a găsit o călăuză...
Unul dintre meșterii lui.
I-a dat ce-i mai rămăsese și am venit în Paris.
La noapte ar trebui să plecăm în Normandia, apoi în Anglia.
De ce a făcut-o, Jean ?
Nu-i dădusem destul ?
Am știut că ceva nu e în regulă cînd am auzit pași.
Călăuza venea de obicei singur.
Erau cinci sau șase... I-au ucis pe toți.
Pe părinții mei, pe sora mea, pe toți.
Adresa ta era singura pe care o aveam.
Haide, nu-ți fie teamă.
Asta e casa unui prieten. Vei fi în siguranță.
E un tip pe cinste.
Îl cheamă Philippe.
Mîine la 6, în același loc.
Nu m-ai auzit ?
- Ce făceai ? - Dormeam.
Ea e Sara.
Intrăm sau stăm afară ?
E prea riscant !
V-a văzut portarul ?
- Nu poți avea încredere în nimeni. - În mine ai încredere ?
Las-o baltă.
Ascultă...
Sara e o prietenă din copilărie.
E evreică și familia ei a fost omorîtă.
Ce era să fac ?
Zilnic spăl rufele pentru Înaltul Comandament german.
Crezi că sînt mîndru ?
- Acum pot face ceva util. - Nu așa !
Și tu știi cum să ascunzi evreii ?
Toată ziua lucrez la tipografie, vin de la tipografie...
Dacă tu nu o vei ajuta peSara, o voi face eu.
Rămîi aici la noapte.
Ai steaua ?
Eu nu pot rămîne. Sunt așteptat acasă la cină.
Philippe va avea grijă de tine.
Mănîncă ceva, apoi culcă-te.
Promiți ?
O să mă întorc mîine.
Se pare că îl cunoști bine pe Jean.
Ne-am cunoscut într-o vacanță în La Baule, cînd eram copii.
Ne-am întîlnit acolo în fiecare an.
A fost primul băiat care m-a sărutat.
L-ai iubit ?
Cred că încă îl iubesc.
Dragă Jean. . .
Pare o veșnicie pînă la vacanța noastră viitoare.
Tata zice că sînt insuportabilă.
Știi ce fac în fiecare zi ?
Tai ziua din calendar și mă gîndesc la următoarea.
Mama zice că e din cauză că devin femeie.
În fiecare noapte visez că sînt a ta.
Am plecat. Ne vedem mai tîrziu.
Bună dimineața, d-nă Lavandier.
În sanatoriu cu tuberculoză. . . Tata nu mai termină cu minciunile.
O să sfîrșească prin a le crede.
- Biscuiți, săpun. . . Atît ? - În regulă.
Mama a făcut tot ce-a putut.
Trebuie să ies.
- Spune-le... - Mai ai doar două luni.
Toți i-au mită !
Cu un avocat m-ar fi scos de aici.
-A zis că trebuie să trebuie să plătești. - N-am ucis pe nimeni !
Calmează-te, Lavandier.
Am făcut trafic. Toți o fac.
Oricum...
Încă te mai antrenezi ?
Nu așa de mult fără tine.
Vreo tipă drăguță prin magazin ?
Nu e genul meu.
Pariez că e genul meu.
Nu-l supăra pe tata pentru niște fete.
Oprește-te.
- Sara doarme. - Nu-mi pasă.
Poți să stai singură aici azi ?
O să cumpărăm unt și ouă ca să prinzi puteri.
Pentru ce ?
N-ai mîncat de trei zile.
N-am să te las să mori.
- Și dacă vreau să plec ? - Refuz.
Am rămas singură.
Mă ai pe mine. Sunt aici pentru tine.
Fă-o pentru mine, Sara.
Pentru că te iubesc.
Juri ?
Jur.
Vii, Jean ?
Imediat.
- Rahat ! - Ce e ?
Pînă.
Dar nu s-au spart ouăle.
Continuăm pe jos. N-am cu ce să-l repar.
Haide.
De ce i-ai spus lui Sara ca o iubești ?
Pentru că e adevărat.
Dar nu în felul în care te iubesc pe tine.
Niciodată n-am simțit asta pentru o femeie.
Are nevoie de noi.
Și eu am nevoie de tine.
N-o să reușească fără noi.
Promite-mi că n-ai s-o dezamăgești.
Promiți ?
Promit.
O să-i omori și pe ei ?
- De ce ? - Ascultă...
Lasă-mă să-ți explic.
Ne-a vîndut pe toți ! Fugiți !
N-am nimic împotriva evreilor.
I-am ajutat.
Și am vrut să-ți ajut și tatăl.
Lucram pentru el...
Taci !
Nu pot...
Ești un monstru, dar nu pot.
Ești mizerabilă. Ca și restul rasei tale !
N-ai tupeu.
Tîrîtură !
Unde dracu e ?
Stingerea e aproape.
În situația ei nu ieși fără acte !
- Unde ai fost ? - Ne-ai pus pe toți în primejdie !
De ce n-am putut să-l ucid ?
Ce s-a întîmplat, Sara ?
Ce s-a întîmplat ?
N-am putut omorî călăuză.
Nici măcar să mă răzbun pe el.
De ce sînt atît de lașă ?
Nu ești lașă.
Totul va fi bine.
Va fi bine.
Ridică-te și strălucește, floare !
Vreau ca să mănînci azi.
Philippe e să ia pîine.
A mai rămas și niște unt. Așa că o să mănînci, bine ?
Poftim micul dejun.
Un cadou pentru tine.
- Pentru mine ? - Da, pentru tine.
Un nou buletin. E un act oficial.
Te-ai născut în Alsacia.
Registrul civil a ars la primărie în 1940.
Acum ești Yvonne Brunner. Noua ta viață începe azi.
De unde ai făcut rost de el ?
Cu cît știi mai puțin, cu atît mai bine.
Profesia: spălătoreasă.
Bună, Yvonne.
N-o s-o deranjeze pe d-na Cohen, n-a mai venit de 3 luni.
Bluza îmi vine.
N-o s-o mai vedem iar. Trebuie că și-a luat zborul.
- Ăsta e furt. - Yvonne are dreptate.
Chiar dacă se va întoarce peste 10 ani, bluza va fi aici.
Păstrează distanța de Yvonne Brunner.
Nu vreau ca băiatul șefului să se întîlnească cu o angajată.
E o prietenă. Și vorbește germană. . .
Nu mă dezamăgi ca fratele tău.
M-am decis să-ți las ție afacerea.
Și ca viitor șef, trebuie să fii exemplu.
Puteai să-mi fi spus, Armand.
Te-ai gîndit la el ?
Mă uimești !
S-o ascunzi pe Sara Morgenstern sub nasul lui taică-tău. Ai ceva tupeu !
M-am gîndit că va fi în siguranță acolo.
Mama și tata au văzut-o doar odată în 1936.
N-au recunoscut-o.
Dacă tata ar ști că ascunde un evreu... E un admirator al lui Pétain !
Nu spune nimic.
Încă te mai iubește ?
Ne vedem cînd o să ieși. Pînă atunci să fii cuminte.
Haide.
D-le Jacques, sînt așa de fericită.
Eram îngrijorată de sănătatea dvs.
Sunteți cam alb la față. A fost vreme rea în munți ?
Bună, d-le Jacques !
Pentru mine nu e întoarcerea fiului risipitor,
ci a oii negre.
Acum ești un angajat ca și ceilalți.
Îți vei asculta șeful: pe mine, tatăl tău.
Și cînd mă voi pensiona, îl vei asculta pe fratele tău Jean.
Îi las totul.
Poftim !
Livrările de azi. Asta e treaba ta.
Jean va rămîne cu mine.
Du-te !
Ea e Yvonne Brunner.
O ajută pe mama la tejghea.
Yvonne și mai cum ?
Brunner, d-le.
Încîntat. Eu sînt Jacques.
Mezinul. Am fost în sanatoriu.
În regulă ?
Ce-ai mîncat la pușcărie ?
Nimic. Am trăit din ură. Haide.
Fir-ar să fie !
Ajută-mă.
- Într-o zi o să te bat măr. - Încearcă.
Mi-au lipsit loviturile noastre frățești.
M-ai zgîriat. Uite.
Femeilor le place.
Te-am acoperit azi iar în fața tatei.
Ce pui la cale ? Dispari, reapari...
Sper că nu faci nimic rău.
Termină cu morala, Sfîntule Jean de la Spălătorie !
Tata a zis că tu ești băiatul bun:
fiul perfect, moștenitorul merituos...
Dar am și eu un rol: oaia neagră !
Sunt făcut pentru el !
Nu-mi pasă ce zice tata.
Chiar și cînd zice că îți lasă tot ?
Nu mi-ai spus !
O să împart cu tine.
Scutește-mă cu milă.
Niciodată n-a trebuit să lupți. Așa că lasă-mă în pace !
Aproape eram fericit în pușcărie.
Familia mea e grozanica, chiar și fratele meu mă supraveghează.
Ești aici ca să te plîngi sau ca să muncești ?
Cîte adrese ai ?
N-am turnat și am stat un an înăuntru.
Așa că mi-ar plăcea un semn de gratitudine.
Cît ?
30% din tot ce tainuim.
Și aleg primul din antichități.
Ești prea lacom.
Trebuie să "ung" polițiștii,
portarii, pe nemți. . .
Toți niște porci !
1 5 %. . .
Poți lua din mobilă, nu din tablouri.
Bine. Notează.
Marny. Nu l-a mai văzut nimeni de 4
luni. Str. Ohaussée d'Antin, 8. Etajul trei.
Strauss. Str. de la Boétie, 18. Nici un semn de 2 săptămîni.
Am livrat acolo. Are opere de artă.
Moskovitz. Str. Faubourg Poissoniere, nr 32.
Nu l-a mai văzut nimeni.
Asteaptati-ma !
Primul care ajunge la St Cloud alege programul de seară.
- Dacă cîștig, mergem la Graff's. - Nici vorbă ! Și Yvonne ?
Ar trebui să ne prefacem că sîntem un cuplu.
E ridicol !
- Ești gelos ? - Eu ?
Doar un pic posesiv. Pentru că te iubesc !
Așteptați-mă !
- Unde te duci ? - Să-i cer scuze că rămîne acasă.
Grăbește-te. Amintește-ți că am cîștigat și mergem la Graff's.
Băiatul meu favorit !
Vezi ce bine ne distrăm ?
Odată ce a dispărut concurența, sîntem în zona liberă a ciudățeniilor.
Trebuie să-l văd pe baron.
E sinistru. L-am șocat ?
Abia ai venit și drăguțul ăla te-a și remarcat.
E drăguț, dar e numai al tău.
Dansează cu el.
E Von Berg, un ofițer influent.
Fă-o pentru mine, ca prieten.
Mulțumită celor ca el, Graff's e încă deschis.
Nu mai poți conta pe mine.
Gata cu ștampilele oficiale de la Prefectură.
Dar tu ești Prefectul.
Nu pentru mult timp. Mi-e tot mai greu să-mi ascund nesupunerea față de Vichy.
Nu ne poți lăsa.
Superiorii și inferiorii mei mă torpilează.
Crede-mă, sînt mult mai util în clandestinitate.
Altceva. Nu te întoarce. E prea riscant.
Ai remarcat ceva în drum spre aici ?
Fețe noi ?
Noi ? Îi știu pe toți !
Băiatul rău e Durieux de la Moravuri.
Lîngă el e Rambrun. Tot de la Moravuri.
Tipul în costum gri din fotoliu...
Tot din echipă. Uite, notează.
Spune-i băiatului de la spălătorie să fie atent.
Du-te și salvează-ți tînărul.
Fără resentimente: m-ai părăsit pentru el și eu îl protejez.
E un semn de dragoste.
Vrei un bilet dus în lagăr ?
Distrează-te, dar nu cu nemții !
Destul !
Ăia de la Moravuri sînt aici. Vrei să fii în dosarele lor ?
Nu mă trata ca pe un copil !
Ce dosare ?
Ca alea pentru evrei.
Prefer să dansez cu nemții, decît cum ai fost tu cu Prefectul !
Nu sîntem un cuplu ?
Ești patetic !
Am plecat !
- Yvonne s-o fi plictisit. - Întoarce-te la ea.
Consolează-te. Și trage-i-o !
Ai toată noaptea.
- Îți amintești prima noastră țigară ? - Tu ce crezi ?
Încă îmi amintesc de ai tăi cum te căutau pe plajă, temîndu-se că ai fost răpită.
Și noi eram ascunși după dune.
Făceam țigări în hîrtie.
Erau așa de tari, încît eram livizi.
Îți amintești ?
Niciodată nu m-am gîndit că va fi o plăcere.
Sau chiar amintiri dragi.
Scuză-mă.
E din cauza mea ?
Nu e vina ta.
Dar îl iubesc pe Philippe.
Dar astă seară te-ai întors la mine.
Dragostea ta mă bulversează.
Felul în care vorbești cu mine, cum vorbești cu mine. . .
Nu voi fi niciodată al tău.
Nu ți-am cerut să fii.
Nu-mi pasă că nu ești numai al meu.
Nu-mi pasă acum.
Odată ce Philippe s-a întors acasă și sînt în pat cu el,
vei fi în stare să suporți ?
Nu. Și asta e de înțeles.
- Nu contează. - Ba contează.
Nu și dacă cel pe care l-am iubit mereu e cu mine.
Și cu alții, dar și cu mine.
Te-am întristat, Sara.
Te iubesc prea mult ca să fac asta.
Ești frumoasă, dorită,
singura femeie pe care aș vrea-o...
singura pe care aș putea s-o iubesc...
Dar am să te distrug.
Vreau să-ți spun că ești frumoasă.
Vreau să fii fericită.
Nu s-a întîmplat nimic, Philippe.
Niciodată nu se va întîmpla.
Doar tu exiști.
Mi-e așa teamă să nu te pierd.
Te iubesc.
Acum ascultă-mă...
Baronul m-a avertizat: nu trebuie să riscăm.
Darlan ne-a făcut criminali.
De ce ? N-am făcut rău nimănui.
Știu.
Cine era tipul ?
- Cine e gelos acum ? - Nu sînt. Sunt îngrijorat.
Nu sînt prost. Știu că tu i-ai făcut actele lui Yvonne.
Unde ? La imprimerie ?
- Nu-ți face griji, dragule. - Ba îmi fac.
N-ai nevoie de Prefect ca să știi că îi urmăresc pe cei din Rezistență.
Nu confunda curajul cu nechibzuință. Pentru binele lui Yvonne.
Nu ești de acord ?
Acum tu ești nechibzuit.
Pot fi ''scumpa Yvonne'', dar în interior sînt Sara.
Vreau să-i distrug pe naziști !
Așa că l-am ajutat pe Philippe.
Nu-ți face griji.
N-am s-o pun în primejdie.
Te opui ascunzîndu-mă.
N-am vrut războiul ăsta, dar e al nostru. Așa că liniștește-te.
Oricum vei face ce vrei.
INTERZIS EVREILOR
Ori așa, ori închidem.
N-aveți treabă ?
D-nă Benaim !
Așteptați ! Rufele dvs. sînt gata.
- Poftiți. - Cît costă ?
Nimic.
Mersi.
Să nu mai faci asta niciodată, m-ai auzit ? Niciodată !
10 adrese azi ? Afacerea înflorește !
Cum e cu favoarea pe care ți-am cerut-o ?
Mi-am ținut cuvîntul.
M-a costat o mînă și-un picior.
5 Kg de carne de vită, direct din Nevers,
prin cumnatul meu.
Oricum ești prea gras. Cu atenție, că devine suspicios.
Așteaptă !
- Nu te duci acasă în asta. - Sunt bine.
Jean și cu tata sînt la Primărie. Te conduc eu acasă.
Mersi, dar nu te deranja.
Nu mă supăra. Suntem prieteni, nu ?
Vino, atunci.
Mersi că m-ai condus acasă.
- Mă duc să mă schimb... - Așteaptă.
Asta e pentru tine.
Parfum, pe rație ?
De cînd pun femeile întrebări despre cadouri ?
Scuză-mă. Nu sînt obișnuită. Am uitat chiar să-ți și mulțumesc.
Invită-mă sus pentru scuze.
Nu pot. Nu stau singură. Stau la vărul meu.
Grozav. Mi-ar plăcea să-l cunosc.
Sara, în pușcărie am visat la o femeie ca tine invitîndu-mă înăuntru.
Plus că sînt ud leoarcă. Am să răcesc, Sara.
Uite, mă cheamă Yvonne.
- Yvonne ! - Scuze . . Yvonne.
Bună seara.
Philippe, ți-l prezint pe Jacques Lavandier, mezinul șefului meu.
- Philippe Leroux, vărul meu. - Încîntat.
Putem merge sus să facem cunoștință ?
Bună idee.
- Mi-a mai rămas un strop de băutură. - Grozav. Mersi.
Mă duc să mă schimb.
Aduc paharele.
- Drăguță verișoară, d-le Leroux. - Philippe pentru prieteni.
Cum de o femeie dintr-o familie bogată din Alsacia,
- are un văr muncitor ? - La tipografie, mai precis.
Istoria familiei e plină de secrete.
A ta nu e diferită, nu ?
Sunt muncitor, sigur. Dar Yvonne e spălătoreasă.
E război pentru toată lumea.
Unii se îmbogățesc, alții pierd tot.
Nu e bine pentru cei cinstiți.
Ești client de-al nostru ?
Yvonne a insistat.
Crede că un muncitor trebuie să aibă hainele curate.
E drăguță ! Îmi vine mai bine că a d-nei Levy-RosenthaI.
Arăt ca o cloșcă în ea.
N-am mai văzut-o de 6 luni.
Ia-o. Ad-o înapoi luni.
Mă îndoiesc că bătrîna Levy-RosenthaI se va mai întoarce.
Mersi, d-le Jacques !
Am plecat.
Duminică plăcută. Ne vedem luni.
Ne vedem mîine.
Oprește-te ! Ești nebun ?
Ești speriat ?
Încetează !
Ești bolnav ?
Ce-a fost asta ?
Ești un popnar, un homosexual, un găozar și eu sînt ăla bolnav ?
Mă revolți ! Știi de ce ?
Nu pentru că ești poponar,
ci pentru că ești un laș și-un mincinos, care se dă
fiul perfect !
Te iubesc.
Ai fost totul pentru mine.
Și acum nu mai are nici un sens.
Spune-mi că încă sînt fratele tău !
Te rog.
N-am putut să-ți spun ! N-am putut !
Ani întregi am crezut că sînt un monstru.
Aveam 12 ani cînd am încercat să spun asta prima dată
părintelui Kermadec din La Baule.
A zis că ar trebui să mor de rușine, decît să-mi recunosc perversiunea.
Mi-a arătat pozele, încît m-am confesat cum nu-mi imaginasem.
- Doi demoni... - Taci, nu vreau să știu !
Mă detest de mulți ani...
Mă urăsc, sînt dezgustat...
Mi-a fost rușine.
Am încercat să mă schimb.
Să merg la femei.
Nu eram eu.
Apoi am cunoscut un băiat...
Mi-am dat seama că nu e bine, dar n-am putut să fac nimic.
N-ai putut să faci nimic ? Poți alege !
Să aleg ?
Ți-ai ales ochii albaștri ?
La fel și aici. N-am ales să-mi placă bărbații.
Philippe Leroux și cu tine...
De cînd durează ?
- De 4 ani. - iisuse !
Nu pot să cred.
N-am băgat de seamă nimic.
Pariez că rîdeai cînd vorbeam despre fete !
Spune-mi că mă ierți.
Spune-mi, te rog.
N-a fost ușor să-mi mint fratele
pe care îl iubesc mai mult decît pe mine.
''Pînă moartea ne va desparti'' rămîne valabil.
Credeam că te-ai speriat în bordelul ăla.
Erai așa mîndru de tine.
Ești un actor al naibii de bun.
- Yvonne știe ? - Sigur. Doar stă cu Philippe.
Asta n-o oprește să te iubească.
Pentru Jean !
La mulți ani, frate !
Asta nu e tot. Mai am o altă surpriză.
Jacques, nu trebuia.
- De unde le are ? - Cine ?
Cine ? Fratele tău.
Champanie, vită, țigări de foi, ca să nu mai zic de discuri !
De pe piața neagră, presupun.
A exagerat ca de obicei. Pentru mine.
Ăsta e felul lui de a-mi arăta că mă iubește.
- Dacă tu spui. - Oprește-te.
Încetează ! Ce te-a apucat ?
- Haide ! - Oprește-te !
M-ai înnebunit !
Să te văd cu Jean !
V-aș putea ucide pe amîndoi !
Oprește-te ! Ce e cu tine ?
Ea s-a dat la mine !
Ce s-a întîmplat ?
Am tratat-o ca pe o regină ! De ce mă respinge ?
Nu-ți plac bărbații adevărați ? Doar poponarii ?
Destul !
Ieși afară !
Și nu mai vorbi prostii !
Nu putem termina seara așa.
Hai să dansăm.
S-a terminat.
Nu. Vreau să dansez.
Yvonne are dreptate. Dansează cu ea.
Vreau să uit războiul, pe fratele tău și petrecerea.
Eu doar am să mă uit. Dacă nu adorm.
Nu vreau ca asta să se oprească niciodată.
Nu pot iubi pe nimeni în afară de tine.
Nu fi prostuță, Yvonne.
Doar dacă vrei și tu.
Voi fi a ta.
Îți voi dărui copii.
Cine ? Cine altcineva ? Philippe ?
O s-o fac pentru tine.
O să-ți dăruiesc un fiu.
Nu mă supăr pentru că ești beată, Sara.
Trist de beată.
Sper că ai un motiv bun să mă trezești.
Am nevoie de o favoare.
Doamne, o favoare !
Acum ce mai e ?
Parfum pentru păpușică ? O rochiță ?
Arestează-l pe fratele meu.
Dar de ce ?
Pentru că ți-o cer.
Am făcut un an fără să te torn. O merit.
Nu că nu sînt de acord. Dar vreau să știu de ce ?
Îmi plac familiile cu probleme.
Distruse de secrete.
Și ce te-a făcut să te schimbi ?
Spui că ai un tip
care e în Rezistență. E greu de infirmat.
Îi dai drumul ziua următoare.
Îl aduci la spălătorie.
Îi spui că e norocos că fratele lui are relații.
Emoționant.
Mărul stricat vrea să fie erou.
- Ca în tragediile grecești. - Corect.
Te va costa o grămadă de adrese. Tragedia e jocul preferat al soției mele.
E la un prieten, dar se va duce acasă pînă la apus.
Trece pe la Universitate.
De acord ? Vreau să-i dai drumul. Și nu-i face rău.
Nu-ți face griji. O a dau niște telefoane.
Trebuie să plec.
Fii atent. Încă e stingerea.
La mulți ani din nou.
Ce faci ?
Mă aude cineva ?
Unde mă duceți ?
- Nu le-am făcut nimic nemților ! - Gura ! Te-a întrebat cineva ceva ?
Sunați la mine acasă. Lavandier.
La Turenne 24- 36. Vă vor spune că sînt nevinovat.
Vorbește cînd ți se spune ! Ai înțeles ?
Ușurel. Îl eliberăm mai tîrziu.
- Atunci de ce l-am arestat ? - Îți voi explica mai tîrziu.
Reputația Poliției Franceze depinde de noi.
D-nelor, ați avut o seară plăcută ?
Un pic cam rece ?
Clientul tău... Nu e Jean Lavandier ?
Născut pe 3 octombrie 1915, în Paris ?
E în dosarele cu homosexuali.
Frecventează un neamț.
Acum am ceva împotriva lui.
Sunt nevinovat !
Cine e ăsta ?
Vărul tău german ?
Știm tot !
Martorii v-au văzut îmbrățișați la Graff.
Nu e momentul să fii jucăria unui ofițer german.
Nu sînt jucăria lui. Nu m-am culcat cu el !
Ești în dosarele cu poponari.
Ești o rușine pentru Noua Franță !
Dacă tot îi cunoști pe nemți, acum o să-i cunoști și mai bine.
Niciodată n-a întîrziat atît.
Sper că nu s-a întîmplat nimic !
Aș putea să-i țin eu locul lui Jean în magazin
și să fac livrările după amiază.
De cînd a început să-ți pese ?
Inspectorii Maurier și Cazenaud. D-nul și d-na Lavandier ?
S-a întîmplat ceva cu Jean ?
A fost reținut pentru interogatoriu.
Pentru ce ? E o greșala.
Nu prea cred. E iubitul unui ofițer german.
Ce e cu ofițerul german ?
Trebuia să-i dai drumul ăsta seară lui Jean !
Nu o da în bară !
Tu te-ai jucat cu focul și te-ai ars.
Ar fi trebuit să știi că se ocupa cu... ocupanții.
Acum se vor ocupă ei de el.
De cîte adrese ai nevoie ?
Nici măcar o sută n-ar ajunge. Nemților nu le pasă.
Dar dacă te străduiești, am să pun o vorbă bună.
Un lt.-colonel în armata germană.
Johann Von Berg.
Restul au fost refuzați.
Nu-l cunosc.
Prietenii noștri francezi au fost foarte cooperanți.
L-a întîlnit la Graff's pe 30 august, anul ăsta.
Nu m-am culcat cu el !
Vrem să știm ce-ați discutat.
Poponarii ca tine, bandiții ca tine,
mereu vorbesc înainte și după, nu ?
Nu încerca să-l acoperi pe dragul de Johann.
Știm totul despre obiceiurile tale obscene.
L-am întîlnit doar odată.
Nu m-am culcat cu el.
Dacă asta nu e o minciună,
de ce Von Berg și-a tras un glonț în cap ?
Era pederast !
Un trădător !
Toți pederaștii sînt trădători !
Ați fost la el sau la tine acasă ?
Ce-a spus cînd vă sodomizați ?
S-a ajuns prea departe. Doar tu îl poți ajuta pe Jean.
Îi știi pe colaboratori. Sună-i.
Îi știam. Acum nu mai.
Atunci să văd ce pot face eu.
Jean va fi transferat la Tourelles mîine.
Trebuie să cunoaștem pe cineva acolo. E o închisoare franceză.
Nu te minți singur.
E franceză, dar e condusă de către Gestapo.
A avut o relație cu un ofițer german...
Asta e o minciună !
Mai încet.
Nu se mai pune problema de adevărat sau minciună.
Doar ofițerul german îl mai putea salva,
dar s-a sinucis ca să evite lagărul.
Îmi pare rău.
Poftim. 32 de adrese. Așa cum au dispărut.
Tot ce vreau e fratele meu.
Nu spera prea mult.
Ce trebuie să fac ?
Să-i sugerezi maică-tii să-ți facă un frățior ca înlocuitor.
Dar unul normal. Nu defect ca ăla.
Ascultă-mă !
Fratele tău face de rîs națiunea.
Poponarii ne murdăresc rasă.
E timpul că Franța, ca și Germania, să se curațe.
Distrusul de frate-tău și cei ca el trebuie re-educati.
Și dacă nu, exterminați.
Ești bolnav, Breton !
Mirosul !
E de la tine ?
Mă întreb...
Cine te-a turnat ? De ce ?
Scumpule, familia nu e mereu ceea ce pare.
Intră !
Cu ce vă pot ajuta ?
- Fratele meu e aici, Jean Lavandier. - Și ?
Sunt gravidă cu el în 4 luni. Lucrez la magazinul părinților lui.
E acuzat pe nedrept că e pederast.
D-șoara Brunner și cu mine putem confirmăm.
Eu și cu el ne-am pierdut virginitatea într-un bordel.
Te-a cerut în căsătorie ?
Da, d-le. Suntem foarte îndrăgostiți.
Părinții noștri sînt de acord. Mama mi-a semnat scrisoarea asta.
Grangier. . .
Adu-l pe Lavandier și pe captanul Locarner la mine în birou.
Vom clarifica asta.
Îmi pare rău, dar deținutul a fost mutat într-un lagăr de tranzit.
Va pleca astă seară în Germania.
E pe listă.
E un tren de noapte.
Nu poți opri aici !
Ține asta.
O să-l scot.
Îl duc doar să-l re-educe.
Se va întoarce imediat ce se schimbă.
Cam în 3 luni.
Liniște !
Nu-l mai vreau menționat la masa asta !
Am zis să te dai jos doar dacă îți strig numele.
În vagoane ! Mișcați-vă !
Vorbești franceza ?
- Unde ne duc ? - Într-un lagăr de muncă.
Ce e ăla ?
E că steaua galbenă, dar pentru homosexuali.
Sunt din Alsacia, adică din Germania acum.
Trebuie să port triunghiul roz.
Roz că pentru fete, ca să ne umilească.
De unde ești ?
Din Paris.
Ești norocos.
Francezii primesc dungi albastre.
E mai bine ? mergem în același loc.
Dar nu sîntem toți egali.
Noi, homosexualii cu triunghi roz sîntem mai răi decît cîinii.
Murim de două ori mai repede. Așa că tu ești norocos.
Eu sînt Rudy.
Eu sînt Jean.
Isaac Levy, corect ? Locuiai în arondismentul 18.
Ce cauți aici ?
Încotro te duci ? Pot să-ți văd actele ?
Yvonne Brunner. . .
- Din Alsacia ? - Da, din Eiswiller.
Logodnicul și familia lui locuiesc aici. Lucrez la ei.
Poftim.
E Yvonne !
Ajută-mă ! S-o ducem în camera lui Jean.
Philppe. . .
Mă caută.
De ce îi omoară pe toți pe cei care îi iubesc ?
Nu mai vorbi. Odihnește-te.
Ce-o să-i spunem lui Jean ?
Are febră.
Apa îi va reduce febra.
E Sara.
Sara Morgenstern.
Îți amintești de ea ? Părinții ei aveau o vilă în La Baule.
Ar trebui să nu-i spui tatălui tău.
Va sta cît va fi nevoie.
E logodnica ta.
Locuiește și lucrează cu noi.
N-o să facem nimic să atragem atenția.
Liniște !
Cursul de re-educare.
Alergați !
Intrați, fetelor să vă uscați.
De la Hans.
Ofițerul tău te răsfață.
Las-o. Doar o știi.
Știu că e colaboratoare, doar atît.
Ofițer Stroeger.
Vreți să veniți în biroul meu ?
Sper să aduceți vești bune pentru spălătoria Steiner.
Da, Comisia pentru Ariaziare se pare că a apreciat raportul tău.
Desigur, mai sînt cîteva detalii de finalizat.
Desigur.
În cîteva zile...
spălătoria Boulogne va fi a ta.
Yvonne, eu sînt. Sunt Jacques.
Pot să intru ?
Cum ai putut ? Ei îl omoară pe Jean, și tu faci afaceri cu ei !
Mă dezguști. Ești un porc !
N-am să mai stau în aceeași cameră cu tine.
Nu-mi vorbi așa ! Nu mă judeca !
Fac asta ca să aflu unde e Jean.
Plătesc pentru favoruri și ca să ne lase în pace !
Îmi pare rău.
Îmi e atît de dor de el.
În fiecare zi mă gîndesc la el.
În fiecare zi îi văd ochii.
Nu mai suport !
Și mie mi-e dor de el.
Nu te apropia ! Nu mă atinge ! Sunt bine acum.
Să nu cazi sau te vor împușca.
rezistă !
Nu mă atinge ! Nu te apropia !
Fă ca ei !
Nu te apropia niciodată de un triunghi roz. Nu vorbi cu un poponar !
Lasă-l în pace !
Dezbracă-te de tot !
Omoară-mă !
Cîți dintre voi vă veți abandona perversiunile
ca să deveniți oameni
gata să serviți Reich-ul și marea noastră rasă ?
Tu n-ai fost vindecat ?
Refuzi să te lași re-educat ?
Sunt un poponar ! Îmi plac bărbații !
Vrei să mori ca și tovarășul tău ?
Atunci te voi trimite la Dachau.
Doctorii noștri te vor consulta acolo. Te vei schimba, ai să vezi.
Nu mai vreau. Nu avem nimic de sărbătorit.
Nu sînt de acord.
Suntem liberi și în viață. Superi viață dacă nu te bucuri de ea.
Să bem.
Pentru toți de cei de care ne e dor.
Pentru viață și speranță.
Trebuie să fim fericiți. Trebuie să luptăm pentru asta.
Ce plăcere să întîlnesc un prieten în așa timpuri dureroase.
Vezi, nu te-am uitat.
Nu ne prezinți ?
- Hai să mergem. - N-aș face-o în locul tău.
Un singur cuvînt de la mine și s-a terminat.
Să iei cina aici cu o evreică...
căutată pentru tentativă de crimă...
Îți place să riști, tinere.
Am prieteni aici. Hai să nu facem o scenă.
- Cît ? - Fi rezonabil.
N-ai destul.
Sunt sigur că tînărul tău prieten poate mai mult.
Dacă își permite o masă aici, își permite tot Parisul.
Mîine la amiază. În foaierul sălii Favart.
Știu restaurantul din apropiere.
Acolo !
Grație sîngelui rece al prietenului tău,
am avuți cu toții o seară splendidă.
Îmi doresc să-l fi ucis.
Nu-ți fie frică, sînt aici.
Nu te îngrijora.
Pentru un prieten vechi.
N-o să se facă treaba cu tine privind pe geam.
Nu că asta ar fi treaba mea !
Te-ai logodit cu fiul șefului, deci faci ce vrei.
Ești rănit ?
E sîngele lui, nu al meu.
Nu-l puteam lăsa să ne șantajeze.
Nu mai riști nimic acum.
Nimeni nu va păți nimic.
Niciodată.
Așteaptă, fără întrebări. O să vezi.
Explică-mi.
Bulevardul Malesherbes. . .
Saint Augustin. . . Vino să vezi.
Parcul Monceau e acolo.
E o zonă de lux, Yvonne.
Dacă vrei, e al tău... Al nostru.
Nu pot.
Nu mai pot iubi.
Ascultă-mă.
Fac tot ce pot că Jean să se întoarcă.
Dar lasă-mă să te iubesc. Știi că mor să fac asta.
Am să te fac fericită, Sara.
Am să te iubesc îndeajuns pentru amîndoi.
Am să te iubesc ca un bărbat.
Vreau să fii a mea.
Mărită-te cu mine.
Sunt sigur că e ceea ce Jean ar fi vrut.
Salut, Herr Stroeger !
Am vești excelente !
Comisia ți-a acceptat candidatura.
Acum ești proprietarul oficial
al spălătoriei Boulogne, dragul meu Jacques.
M}ai e doar o formalitate...
S-a făcut plata ?
Așa cum ai zis, da.
Jumătate în Berna, jumătate în Monaco.
Aș spune că n-a fost ușor.
Perfect.
Ești un om de afaceri remarcabil, bătrîne.
- Vreo veste despre fratele meu ? - Da.
A fost transferat la Dachau.
Un lagăr de concentrare.
De unde nu există reîntoarcere.
Din cîte am auzit, a refuzat să fie re-educat.
Nu lăsa asta să te supere.
Din contră,
mulțumește-i Furherului
că ți-a curățat familia.
Și că te-a făcut bogat.
Trăiește în prezent, fir-ar să fie !
Dacă nu pentru mine, măcar pentru copil !
N-o să-mi iei niciodată amintirile !
Ce e asta ?
Copilul ?
Haide, haide...
N-am vrut să-l pierd. A venit mai devreme.
Fiul nostru e bine. Nu mai e în pericol.
E băiat ?
- Armand. După tata. - Nu. Jean.
Pentru a ține speranța vie
și a nu lăsa lumea să-l uite.
Da, Jeannot. . .
Dă-i-l lui Yvonne. E ora lui de culcare.
E botezul lui, vrem să ne bucurăm cu el.
Dă-i-l lui Valentine.
Valentine, vrei să-l duci la culcare ?
Am ezitat mult, dar a sosit ziua.
Jacques, după doi ani mă felicit pentru tine.
Spălătoria Lavandier a prosperat
în ciuda vremurilor grele.
Ai asigurat viitorul familiei.
Ți-ai plătit toate greșelile din trecut.
E timpul ca eu și cu mama ta să ne retragem
și să-ți lăsăm ție afacerea
și lui Yvonne.
Sunt atît de mîndră de tine.
Ce față ai făcut !
Ești orb ?
Nu te întrebi cum a cumpărat Jacques spălătoria Boulogne ?
Conform legilor franceze. Cum zicea Pétain...
De Gaulle a aterizat cu aliații acum o lună.
Mareșalul Pétain se pregătește să plece !
Soția ta e imposibilă.
Și mai mult, e evreică, tată.
O cheamă Sara Morgenstern. Yvonne e numele fals.
Nepotul tău e evreu.
Nu mai spune nimic, Armand.
Nici un cuvînt. Sau n-o să mă mai vezi niciodată.
Jacques Lavandier ?
Eu sînt.
Ești arestat, amice.
Jeannot e bine.
A crescut. I-a fost dor de tine.
Și ție ?
Soția ta va depune mărturie.
Ascunderea și căsătoria cu o israelită e un lucru bun.
Voi spune că te-ai înțeles cu nemții ca să-ți salvezi fratele.
Vreau să-ți vezi fiul crescînd.
În afară de cumpărarea spălătoriilor,
în timpul ocupației, prin Gestapo,
mai ești acuzat și de jefuirea evreilor,
clienți ai spălătoriei Lavandier,
prin organizarea de spargeri a caselor abandonate.
Spune că nu e adevărat.
Am colaborat cu ocupanții pentru a-mi salva fratele,
pe Jean Lavandier, deportat în 1942.
Am plătit mită ca să obțin informații.
Dar contactele mele au devenit din ce în ce mai lacome.
Am făcut ce trebuia să fac, Onorată Instanță.
Așa am dat de fratele meu.
La Dachau. De atunci n-am mai avut știri despre el.
Mulți au încercat să răscumpere deportați.
Dar n-au făcut toate afacerile astea cu naziștii, d-le Lavandier !
Ia loc.
D-le procuror, aveți cuvîntul.
Minți, Lavandier !
Nu doar că ai colaborat doi ani lungi,
dar ai comis și un act infam.
Aduceți martorul.
Numele și profesia.
Geoffrey Breton, inspector de poliție.
În prezent reținut pentru colaboraționism.
Spune-mi, Breton, îl recunoști pe acuzat ?
Da. Am făcut afaceri împreună.
Pe 3 octombrie 1942,
dacă îmi amintesc bine,
m-a rugat să-l arestez pe fratele său.
L-am arestat la ora 4 a.m.
Liniște !
Poliția ! Deschide !
- D-na Yvonne Lavandier ? - Da.
E datoria mea să vă informez că soțul dvs., Jacques Lavandier,
s-a spînzurat la el în celulă. Îmi pare foarte rău.
De unde ai venit ? Înțelegi ?
Din ce lagăr ?
- Ai fost în Dachau ? - Dachau.
El vorbește germana. Poți să-i verifici actele ?
N-are rost să mai stați aici, dacă nu mai vine nici un tren.
Vezi. . . el e Jean.
Valentine ! Ia copilul, te rog.
Yvonne ! E de la Crucea Roșie.
Ce-au spus ? Unde e ?
Jean, sînt eu, Sara.
Uită-te la mine, Jean.
S-a terminat. Sunt aici.
Vorbește-mi.
Ce e cu el ? E în șoc ?
D-nă, șansele lui de supraviețuire sînt foarte mici.
Îmi pare rău.
Dar a supraviețuit lagărului. De ce să moară acum ?
Ingrijiti-l și se va simți mai bine.
Nu mai e nimic de făcut.
I-au făcut lobotomie.
Îi operau pe homosexuali.
Pe cumnatul dvs. s-au făcut mai multe experimente.
Aș vrea să vă spun că se va face bine,
dar e într-o stare îngrozitoare.
A fost torturat,
i s-au făcut injecții cu hormoni...
Aș spune că lobotomia a fost ultima.
Mai are cîteva săptămîni de trăit. Nu putem face nimic.
Dacă va trebui să moară, s-o facă în familie.
Vezi, nu s-a schimbat nimic.
Oh, da ! Am adăugat poza lui Philippe.
Mama ta crede că e drăguț.
Nu-i pasă pe cine iubești. Te iubește așa cum ești.
- Să punem discul cu Trenet. - Bine.
Du-te și odihnește-te și tu.
Stai cu el.
O să-i fac niște supă.
Ce ți-au făcut, fiule ?
Ce ți-au făcut ?
În regulă, bunică Sara ?
Nu-ți face griji, bunico, sîntem cu tine.
Mamă, așteaptă-ne ! Ești chiar imposibilă !
Memorialul Deportării
Bună, Sara.
Scuze, trebuie să așteptați sfîrșitul ceremoniei ca să intrați.
Așteptăm de peste 50 de ani.
În regulă. Lăsați-i să intre.
D-le ministru, mașina e aici. Pe aici, vă rog.
- Scuze, nu vă pot lăsa. - E doar un buchet.
Cripta e doar pentru oficiali.
Mă poți opri să merg acolo,
dar nu mă poți opri să-mi reamintesc.
Abia în 2001 deportarea homosexualilor,
a fost oficial recunoscută de către Franța.
Deportarea homosexualilor germani a început în 1933
cînd naziștii au venit la putere,
ocupînd și anexind alte state.
Conform cu Memorialul Holocaustului,
100, 000 de homosexuali au fost arestați între 1933 și 1945.
Între 10, 000 și 15, 000 au murit în lagăr
Legea din 1942 care incrimina homosexualitatea,
a fost menținută la eliberare.
N-a fost abrogată pînă în 198 1 .
made by sabian LA MULȚI ANI !