För länge sedan i det forntida Kina
härskade påfåglarna i staden Gongmen.
De bringade stor glädje och välgång till staden
för de uppfann fyrverkerierna.
Men deras son, lord Shen
såg mörkare krafter i fyrverkerierna.
Det som skänkte färgprakt och glädje
kunde också skapa mörker och förödelse.
Shens bekymrade föräldrar gick till en sierska.
Hon förutspådde att om Shen fortsatte längs mörkrets väg
skulle han besegras av en krigare i svart och vitt.
Den unge fursten gav sig iväg för att förändra sitt öde.
Men det han gjorde nu närmast, beseglade det endast.
Shen återvände till sina föräldrar full av stolthet
men i deras ansikten såg han endast fasa.
Han förvisades från staden för alltid.
Men Shen svor att hämnas.
En dag skulle han återvända
och hela Kina skulle falla på knä inför honom.
Det är nästan färdigt, lord Shen, men vi har slut på metall.
Sök igenom de mest avlägsna byarna! Hitta mer metall!
Kina ska bli mitt.
Och Drakkrigaren slog sig ihop med De fruktade fem!
Och de blev de coolaste kung fu-krigarna någonsin!
Nog med prat! Låt oss slåss!
Lyssna! Lyssna.
Man kan höra att Drakkrigaren tränar där inne!
- Trettiotre! - Stoppa honom! Det är för farligt!
- Koncentrera dig! - Trettiosex! Trettiosju.
Hur kan han göra så där med ansiktet?
Trettioåtta bönbullar!
Ja! Nytt rekord! Ditt monster!
- Kör på då! Sätt fyrtio! - Han klarar aldrig fyrtio!
- Vänta ni bara, så sätter jag fyrtio! - Gör det!
Inga problem!
Ge mig ett ögonblick!
- Han klarade det! - Bra jobbat, Po!
Din träning har gett resultat.
Mästare Shifu! Måste dra! Vi syns senare!
Ni sparar dem åt mig, va?
Inre frid.
Inre frid...
Mästare Shifu!
Vad är det för ena?
Pirater? Vandaler från Vulkanberget?
Vad det än är så ska jag spöa dem! För jag är taggad!
Jag måste göra nånting. Du fattar, va?
Vad håller du på med?
En av de sista saker som mästare Oogway lärde ut.
Grymt!
Hur gjorde du det?
- Inre frid. - Inre frid. Det är coolt.
- Inre frid av vadå? - Det är nästa steg i din träning.
Varje mästare måste finna sin väg till inre frid.
Vissa väljer att meditera i femtio år i en grotta som den här...
...utan att smaka den minsta bit mat eller vatten.
Eller?
Vissa finner den genom smärta och lidande som jag gjorde.
Po, den dag då du valdes ut till Drakkrigaren
var den värsta dagen i mitt liv.
Utan tvekan. Inget annat kommer i närheten.
Det var det värsta, mest smärtsamma, sinnesförödande, hemska ögonblick...
- Okej. - ...jag någonsin har upplevt.
Men när jag väl insett att problemet inte var du, utan det som fanns inom mig
fann jag inre frid och kunde tämja universums flöde.
Så det är allt? Behöver jag bara inre frid?
Mina inälvor är redan jättefridfulla.
Så allt jag behöver göra är att få igång den här grejen.
Inre frid...nu du!
Visa mig vad du gjorde med fötterna... Det var nåt coolt med fötterna.
Po! Banditer! De närmar sig musikernas by!
Fara.
Säg till musikerna att lira actionmusik, för nu kör vi!
Det är lugnt. Jag finner inre frid när jag är tillbaka.
- Inga stopp för mellanmål den här gången. - Mellanmålsstopp, va?
Vänta, allvar?
Ta all metall ni kan hitta!
Ta metallen!
Hjälp, hjälp, hjälp, hjälp!
Det var allt! Nu sticker vi!
Rättvisans vingar!
Drakkrigaren!
En panda? Det är omöjligt!
Min näve hungrar efter rättvisa.
Det var min...näve.
- På dem! - Korn igen!
Smaka på den!
- Po! Inkommande! - Tack, Syrsan!
Tigrinnan! Dubbla dödens slag!
Vredens fötter!
Tigrinnan! Apan!
Viper! Syrsan!
Kaninen! Vad...?
Åh, förlåt.
Hjälp!
- Tranan! - Jag tar hand om det!
Är alla okej?
Det var suveränt!
Jag fixar det här.
Po!
Smaka på den, knubbis!
Hjälp.
- Är du okej? - Vad hände?
Jag tror jag Såg-n
Jag tror...
Jag måste dra!
Tack. Tack för att ni kommer till Drakkrigarens nudlar och tofu.
Mer te? Citronsås?
Om ni behöver något, bara be om det.
- Tackar. - Vredens fötter!
Drakkrigarens mopp! Han har moppat det här golvet!
Inte röra! Moppen blir smutsig.
- En gång serverade han mig! - Fantastiskt!
Jag har en fläck som bevisar det! Var är Drakkrigaren?
Han arbetar inte här längre.
Han är upptagen där ute med att beskydda dalen.
- Drakkrigaren! - Po!
Här... Okej.
- Du skulle ha sagt att du skulle komma! - Hej, pappa!
Jag skulle ha sparat lite surtofu till dig!
- Pappa? Får jag prata med dig? - Det är klart, min pojke!
Till min sons ära, blir det gratis tofu-dessert till alla!
Om ni beställer nåt mer, alltså.
Åh, det är så härligt att se dig, Po.
Har du gått ner? Jag når ju nästan runt dig med vingarna!
Kanske lite...
Po, du måste vara svag. Jag ska hämta lite soppa.
- Det är okej...jag är inte hungrig. -Inte hungrig? Po, mår du bra?
Ja, jag mår bra. Jag bara...
Tidigare idag slogs jag mot några banditer.
Det var inget...inget farligt. De var bara...
Men sen hände det nåt konstigt, jag fick nån tokig syn.
Jag tror jag såg min mamma och mig när jag var bebis.
Mamma? Bebis?
- Pappa? - Vad pratar du om?
Hur ska jag säga det här?
Var kom jag ifrån?
Ja, du förstår, min son... gåsungar kommer från ett litet ägg.
- Fråga mig inte varifrån ägget kommer! - Pappa, det är inte det jag menade.
Jag vet det.
Jag tror det är dags att jag berättar något som jag borde sagt för länge sen.
Okej.
Du...kanske liksom blev...
...adapterad.
- Jag visste det. - Visste du?
- Vem berättade? - Ingen, jag menar...kom igen, pappa.
Men om du visste, varför sa du ingenting?
Varför sa inte du nåt?
Hur kom jag hit, pappa? Var kom jag ifrån?
Faktiskt så...kom du från den här.
Det var en helt vanlig dag på restaurangen.
Det var dags att göra nudlar.
Jag gick ut på baksidan, där mina grönsaker just hade blivit levererade.
Där var vitkål, kålrötter och rättikor.
Fast det fanns inga rättikor.
Bara en väldigt hungrig liten panda.
Det fanns ingen lapp.
Det är klart, du kunde ha ätit upp den.
Jag väntade på att någon skulle komma och leta efter dig. Men ingen kom.
Jag tog med dig in.
Matade dig.
Badade dig.
Och matade dig igen.
Och igen.
Försökte sätta på dig ett par byxor.
Sen fattade jag ett beslut som kom att förändra mitt liv för alltid.
Att laga min soppa utan rättikor.
Och att uppfostra dig som min egen son.
Xiao Po... Min lilla panda.
Och från det ögonblicket, har både min soppa och mitt liv
varit mycket bättre.
Och lilla Po, det är hela historien.
Titta på mig. Nej, titta inte på mig.
Är det allt? Det kan det inte vara! Det måste finnas nåt mer, pappa!
Nja, det var ju den gången då du åt upp alla mina bambumöbler.
Importerade var de också.
En dumpling, tack. Drakkrigarstorlek.
Po, din berättelse kanske inte har en lycklig början,
men se hur allt blev!
Du har mig. Du har kung fu. Och du har nudlar!
Jag vet, jag har bara så många frågor.
Typ som, hur fick jag plats iden här lilla korgen?
Varför gillade jag inte byxor?
Och vem är jag?
Bra. Tänk på utförandet.
Bra.
Shen?
God eftermiddag, mina herrar.
Och nu när vi har klarat av artigheterna, var goda och lämna mitt hus.
Ditt hus?
Ja, såg ni inte påfågeln på ytterdörren?
Åh, där är du ju, sierska.
Din förmåga att se in i framtiden är inte så bra som du trodde.
- Det får vi se, Shen. - Nej, du ska få se, din gamla get.
- Var var vi? - Vad vill du?
Jag vill ha det som är mitt. Staden Gongmen!
Den står under Mästarrådets förvaltning
och vi kommer att beskydda den till och med från dig.
Jag är så glad att du känner på det sättet.
Annars hade jag släpat hit den där förgäves.
Vad finns i lådan, Shen?
Vill ni se? Det är en present.
Det är er avskedsgåva. Den kommer att splittra er.
En del av er här, en del av er där
och en del av er ända där borta, en fläck på väggen!
Din oförskämda dåre!
- Du stajlar. - Det där var en varning.
Du är ingen match för vår kung fu.
Jag håller med.
Men den här är det.
Känner ni till mästaren i staden Gongmen?
- Mäster Dundrande noshörningen? - Ja.
- Son till otrolige Flygande noshörningen? - Ja.
Han som dräpte de tio tusen ormarna i Eländets dal?
Han är död.
Det är omöjligt!
Hans hornförsvar är ogenomträngligt för alla tekniker.
Det var ingen teknik. Lord Shen har skapat ett vapen.
Ett som andas eld och spottar metall.
Om han inte stoppas kan det här betyda slutet för kung fu.
- Jag som just hajat kung fu! - Och nu måste du rädda det.
Gå! Förstör vapnet och ställ lord Shen inför rätta!
Okej, nu kör vi!
Vänta lite. Hur ska jag göra det här?
Hur kan kung fu stoppa nånting som stoppar kung fu?
Kom ihåg, Drakkrigare, allt är möjligt när du har inre frid.
Inre frid. Inre frid. Inre frid.
Frid på.
Po!
Po! Här är en kappsäck åt dig.
Jag packade mat för flera veckor. Kakor, bullar, grönsaker.
Jag la också ner dina actionfigurer. Titta.
Jag vet inte vilka de där är. Jag har aldrig sett dem förut.
Pappa, du har skrapat Tigrinnan.
Jag la också ner dina målningar av vara bästa stunder ihop,
om du känner dig ensam.
Här är jag och du som gör nudlar. Jag och du äter nudlar.
Och här får du rida på min rygg.
Är det inte gulligt? Jag tror att jag behåller den här.
- De väntar på mig. - Ja, det är klart.
Du har ett jobb att uträtta... långt hemifrån.
I en främmande stad, full av främmande människor och främmande nudlar.
Du möter förskräckliga faror och du kanske aldrig återvänder!
- Res inte, Po! - Jag måste.
Jag är Drakkrigaren. Det är liksom mitt jobb att rädda kung fu.
Om jag inte gör det...vad är jag då?
Du är min son!
Inte sant?
- Po. Det är dags. - Hej då.
Var inte orolig, herr Ping.
Han är tillbaka innan ni hinner säga "nudlar".
Nudlar...
Kom igen då, nu drar vi!
Mamma?
Mamma? Pappa? Är det ni?
Mamma! Pappa!
Hej, grabben. Du är tillbaka.
Älskling, vad gör du här?
Men jag trodde...
Vi bytte ut dig. Mot den här fina rättikan.
- Rättika? - Den är tyst, artig
och ärligt talat, bättre på kung fu.
Nej. Nej, nej, nej.
Vänta!
Rättika, rättika, rättika.
Inre fri...!
Inre frid!
Inre frid! Inre frid! Inre frid. Inre frid.
Jag...tränar.
Masten är inte en värdig motståndare.
- Jag är redo. - Okej.
Du är så allvarlig.
Jag tror jag föredrar masten!
Jag ber om ursäkt. Jag brukade slå på järnträden vid palatset som träning.
Nu känner jag ingenting.
Det är extremt coolt.
Igen!
Så, du slog på järnträden? Hur länge var du tvungen att göra det?
- I tjugo år. - Tjugo år?
Finns det inte nåt snabbare sätt?
Du vet, tills man inte känner nåt?
Nej. Förresten...
...jag tror inte att hård stil är din grej.
Po? Varför är du egentligen här ute?
Jag fick just veta att min pappa egentligen inte är min pappa.
Din pappa. Gåsen?
- Det måste ha varit en chock. - Ja.
- Och det bekymrar dig? - Skojar du?
Vi är krigare, eller hur? Nerver av stål!
Själar av platina! Som du.
Så stenhård att du inte känner nånting.
- Jag var... - Vad snackar ni om?
- Ingenting. Ingenting. - Po har pappa-problem.
Jag har sån tur, jag har inga problem med min pappa.
Kanske för att mamma åt upp hans huvud innan jag föddes.
- Inte vet jag. - Syrsan, det här handlar inte om dig.
Det är Po som flippar ut.
Jag flippar inte ut.
- Jag flippar in! - Po!
- Vadå? - Vi är framme.
I staden Gongmen.
Min fars tron.
Han brukade låta mig leka här bredvid honom
och han lovade att en dag skulle den här tronen bli min.
Lite mer till vänster.
Men den är så tung, mästare!
I trettio år har jag väntat på detta ögonblick.
Allting måste vara exakt som jag föreställde mig det.
Och jag föreställde mig det lite mer till vänster.
Perfekt!
Med detta vapen vid min si...lite till.
Med detta vapen vid min sida ska hela Kina buga inför mig.
Vi ger oss av om tre dagar,
när månen är full och tidvattnet står högt.
Nu, din gamla get, varför inte förutspå...
...ditt öde?
Framtid. Jag tänkte säga "framtid".
Skåda i din skål...och förtälj vilken ära som väntar mig.
Om du fortsätter längs din nuvarande väg...
...kommer du att hamna vid foten av trappan.
Jag ser...
Jag ser smärta. Och vrede.
Hur vågar du? Det här är det finaste silket i provinsen!
Följt av förnekelse.
Det där är inte några Spådomar! Du säger bara
- vad som händer just... - Nu?
Den viktigaste tiden är nu.
Men om du verkligen vill se framtiden...
Vad är det du ser?
En påfågel...
...besegras av en krigare i svart och vitt.
Ingenting har förändrats.
Det är omöjligt och det vet du.
Det är inte omöjligt och han vet det.
Vem?
- Lord Shen! Jag såg en panda! - En panda?
En kung fu-krigare! Han slogs som en demon!
Stor och lurvig.
Mjuk och kladdig. Liksom fluffig och kramgo.
Det finns inga pandor längre.
Till och med han med sin dåliga syn ser sanningen.
Varför kan inte du göra det?
Hitta den där pandan och för honom till mig!
Ja, sir!
Så? En panda lever. Det betyder inte att du får rätt.
Du har rätt. Att jag har rätt gör att jag får rätt.
Då ska jag döda honom... och se till att du får fel.
Sluta med det där!
Det måste vara Shens palats där på andra sidan staden.
Bra! Vi marscherar in och säger:
"Vi är Drakkrigaren och De fruktade fem,
och vi är här för att föra dig inför rätta!"
Vad gör du? Det är fullt med vargar här!
Du? Är inte det killen som bankade dig i nyllet?
Jag gillar inte den killen.
Vi måste ta oss till tornet utan att bli upptäckta av vargarna.
Jag fattar. Kamouflage-läge.
Gäckad än en gång.
Vart tog nudlarna vägen?
Jag kunde inte hjälpa det men...
Okej. Sådär. Vad gjorde jag?
- Var är Po? - Hur kan vi tappa bort nån som är så stor?
Killar? Killar?
- Hej, Po. - Förlåt.
Så, det där var kamouflage-läge?
Ärligt talat, det är inte en av mina bästa tekniker.
Ni har mer guld på er, kom igen!
Det här riset är rått!
Ni stal alla mina grytor åt lord Shen!
Antingen kokar du mitt ris, eller så kokar jag dig!
Po. Gör nånting.
Hur ska jag kunna koka ris utan att åka fast?
Vänta. Jag har en bättre idé.
Ett...
Vi är här för att befria staden från Shen.
- Då behöver ni hjälp. - Tack, modiga får,
men det är för farligt.
Nej, inte jag. Det är farligt att prata här.
Jag fattar.
Jag talar om mästarna Oxen och Krokodilen.
De sitter i Gongmens fängelse i Svarta drakens gränd.
Lever de fortfarande?
De samlar information
och gör upp planer för att med sin asgrymhet besegra vapnet!
Kom, nu kör vi!
- Tack, fåret. - Hallå! Stoppa den där dräkten!
Ta dem!
Oj, förlåt!
Smaka på den här!
- Fortsätt bara! - Fortare!
Se upp!
Nu!
Ni är fast!
- Sprid ut er! Leta överallt! - Där borta också?
- Är "där" en del av "överallt"? - Jag antar det.
Leta där då!
De måste vara nära. Jag känner en kung fu-rysning längs ryggraden.
Ledsen, Po, det är bara jag.
Titta. Gongmens fängelse.
Åh, vad gullig...!
Gullig, va?
Snyggt jobbat, Po.
Vid första tecken på trubbel ger jag signal.
- Som Tranan gör? - Ja.
Ursäkta, när har jag nånsin låtit så där?
Mästare Oxen! Mästare!
Den vildsinte mästare Krokodilen!
Och mästare Stormande oxen.
Otroligt att vi räddar riktiga kung fu-legender!
Vi ska befria er från orättvisans bojor.
Måste finnas en nyckel. Nej, de lämnar inte den här.
Bra! Du hittade den! Korn igen!
Nu kommer vi, Shen!
Hör ni, ska ni med eller inte? Vill ni att vi träffas där senare?
Ni vill väl ta tillbaka er stad, eller?
Det är klart att Vi vill.
Men om vi trotsar Shen, använder han vapnet mot staden.
Ni skyddar Gongmen genom att inte skydda Gongmen.
- Slåss vi alla tillsammans... - Så skulle vapnet döda alla!
Skulle det? Då gör vi... en dold attack!
- Vi tar oss in och... - Ni blir stoppade!
Av det ostoppbara vapnet.
Inget är ostoppbart utom jag när jag stoppar er
från att säga att nånting är ostoppbart!
Mästare Oxen, jag låter dig inte stanna i den här cellen!
Försök få ut mig då!
Såg ni det där? Det kallas att vara asgrym.
Vad har hänt med att vara hjältar?
Den enda hjälten i den här stan är en död hjälte!
Som sagt, du får inte ut mig ur den här cellen!
Ja!
Okej, kom med nu!
Jag tar överslafen.
Det är dags att ge upp nu, panda. Kung fu är död.
Är kung fu död?
Stanna ni i klenmodets fängelse, med galler gjorda av hopplöshet.
Allt ni får är tre mål mat av skam om dan!
Med förtvivlan till efterrätt.
Vi tar upp kampen med Shen och bevisar för alla som hungrar
efter rättvisa och heder att kung fu fortfarande lever.
Apan!
Du? Du är min!
Jag ska säga vad som är ditt!
Min näve i din plyschiga, kramgoa, supermjuka feja!
Ta honom!
- Ta mig härifrån! - Ja, sir!
Stoppa honom!
Fortare!
Spring! Spring!
- Kör ifrån honom! - Ja, sir!
- Viper! - Håll i!
Se upp!
Inte coolt! Inte alls coolt!
Här har du!
Killar, killar, killar.
Kanske nånting mindre?
Nej, nej.
Släpp ansiktet! Ursäkta mig! Förlåt mig!
Det brinner!
Vi tappade bort dem.
En gång till! En gång till!
Tranan! Ta emot!
Jag har er!
Ge mig en knuff!
Syrsan! Nu!
Kan du inte bättre? Det känns som jag slåss mot ett luddigt moln!
Men det här molnet kommer med blixt och dunder!
Din tur!
Varför...finns...det...så...många...skyltar?
Kom hit! Abra-ka-mos!
Ja! Smaka på nederlaget!
Nästa gång du slåss med en panda ta med dig en hel är...
Ingen har väl berättat
att slåss du mot en varg, så passa dig för tänderna!
Jag har spöat dig två gånger! Vad tänker du göra nu?
Vi ger oss!
Ni kan kedja min kropp, men ni kan aldrig kedja min...krigarsjäl!
- Glöm inte den lille killen. - Kallade du mig...?
- Po, vad håller du på med? - Lita på mig, jag har en pla...!
Fantastiskt! Åttapunkts-akupressur-bojor?
Såna som höll fast Tai Lung, ju mer man rör sig desto hårdare dras de åt.
Det är de bästa bojorna!
Var hälsad, panda. Till slut möts vi!
Nej, nej, nej.
Vi möts till slut! Ja, det blir bra!
Var hälsad, panda. Vi möts till...
- Du är rädd av en orsak. - Jag är inte rädd.
Han kommer till mig i kedjor.
- Om nån ska vara rädd är det... - Du.
Tänk inte ens tanken...!
Hoppas det här går bättre än din plan att koka ris
genom att äta det rått och sen dricka kokande vatten.
Den här planen är inte alls som den planen.
- Hur då? - Den här kommer att funka.
Fortsätt.
Åh, min gamle fiende.
Trappor.
Tack för att du bar mig de sista våningarna.
Jag kräktes på tredje våningen.
Någon borde nog städa upp det.
Har ni nån ond vaktmästare eller nåt?
Var hälsad, panda.
- Vi möts... - Hej. Hur är läget?
Hej.
Du har vuxit dig större än jag förväntat mig.
Hallå, det räcker med petandet nu.
Stark. Och frisk.
Jag vet inte vem ni är men flytta er, herrn.
- Det är en dam. - Oj! Förlåt!
Skägget lurade mig. Det är lite vilseledande.
- Falsk reklam. - Nog med dumheter!
För fram fångarna till mig.
Ursäkta, damen. Var beredda nu.
Håll ögonen öppna efter vapnet!
Sparvsparken!
Vi gjorde det! Jag gjorde kung fu på det! Jag bara...
Tror du verkligen att det här är krigaren som kommer att besegra mig?
Det gör jag inte. Jag vet att det är han.
Titta på honom! Han har haft hela livet på sig att planera sin hämnd
- och han kommer på sina knän! - Vad? Hela mitt liv?
Jag har inte haft hela livet på mig.
Vi fick höra om mästare Noshörningen för några där sen
och kom för att hämnas honom!
Har du inte kommit för att hämnas något annat?
Jo. Alla grytor och pannor du har stulit.
- Jag vill ha tillbaka dem. - Ingenting annat?
Du har säkert gjort andra ondskefulla saker. Inte vet jag.
- Vad mer har du gjort? - Du vet inte?
Vet vadå? Vad är det som är så lustigt?
Just det att du inte vet!
Okej, det räcker med gåtor! Kan ni inte bara klämma ur er det?
Först kommer vi in och vapnet är jättelitet. Överraskning, det är stort.
Sen damen här... jag tror att det är en kille.
Enda skälet till att du fortfarande lever
är att jag tycker att din dumhet är underhållande.
Tack. Men jag tycker din ondska är extremt irriterande.
- Vem tror du att du är, panda? - Vem tror du att jag är, påfågel?
Varför skrattar vi?
Ta sikte.
Eld!
Nå? Sätt fyr på den!
Det gjorde jag!
Frukta krypet!
Ta vapnet!
Tigrinnan!
Du...du var där.
Ja. Ja, det var jag.
- Du lät Shen komma undan! - Vi förstörde åtminstone vapnet.
Eld!
Nej, han har många fler.
- Min vinge! - Hjälp, Po!
Jag kommer!
Akta dig!
- Hjälp mig upp! - Nej! Få ner honom! Använd repen!
Spring, spring, lilla panda!
- Kom igen, Po. Du måste fokusera! - Det är lugnt, det är lugnt!
Skjut sönder tornet!
- Vi är fast! - Den här vägen!
Farväl!
Eld!
Tillbaka!
Enda vägen ut, är uppåt!
Följ mig! Kom igen!
Vart är de på väg?
- Vi måste högst upp! - Fortsätt bara!
Kom igen!
- Din idiot! - Min näsa!
Kalla in vargarna! Allihop! Ha dem klara för attack!
Påfågelns år börjar nu!
Just nu? Det är mitt på året, då får du bara ett halvt Påfågelns år.
Det här är så klart Påfågelns år. Gott nytt år, sir.
Få vargarna redo. Vi lastar skeppen nu.
Nu!
Nu, nu, nu, nu!
Sätt fart, fort, fort!
Hitåt.
Kom igen!
Du! Vad har ni gjort? Det är kaos.
Vad hände med att stoppa Shen?
Ja?
Hallå, kom igen. Lite högre tankar om mig, tack.
Jag lät honom komma undan med flit! Det var ett trick, en hemlig plan.
För jag tänkte...att jag skulle få reda på hans plan...mer.
- Det där går inte ihop. - Visst gör det det.
Po. Sanningen. Du hade Shen. Vad hände?
Vadå? Jag förstår inte vad du pratar om. Okej, han överrumplade mig.
Sanningen.
Okej. De håller dig bortom fara.
- Långt bortom. - Vad?
Du stannar här!
Vänta! Jag måste gå tillba...
Du stannar här!
Jag följer med. Och du kan inte stoppa mig.
Okej. Jag var inte beredd.
Hör ni. Sluta.
- Redo? - Titta!
Ligg kvar.
- Jag måste få tag i honom! - Berätta varför!
Han var där!
Okej? Påfågeln var där sista gången jag såg mina föräldrar.
Han vet vad som hände. Varifrån jag kommer.
Vem jag är.
Alltså, jag ska med. Jag måste få veta.
- Den stenhårda förstår inte sånt. - Tigrinnan! Nej!
Den här stenhårda förstår visst.
Men jag kan inte se min vän bli dödad.
NU går vi!
Du kanske inte kan se mig bli dödad...?
- Var inte en mes. - Och...hon är tillbaka.
Var inte orolig, grabben.
Du är säkrare här.
Du hade fel, sierska. Vi seglar mot seger i kväll.
Din magiska panda är helt klart en dåre.
Är du säker på att det är pandan som är en dåre?
Du förstörde just dina förfäders hem, Shen!
Ett obetydligt offer när hela Kina blir min belöning.
Kommer du då att vara nöjd?
Kommer hela världens underkastelse få dig att må bättre?
Det är en början. Jag kanske gör om källaren till en fängelsehåla.
Den bägare du vill fylla har ingen botten.
- Det är dags att sluta med galenskapen. - Varför skulle jag göra det?
- Så att dina föräldrar får vila i frid. - Mina föräldrar hatade mig.
Förstår du det?
De gjorde fel mot mig. Och jag ska rätta till det.
De älskade dig.
De älskade dig så mycket att när de tvingas skicka bort dig, dödade det dem.
De döda finns i det förflutna. Och jag måste ta hand om framtiden.
Släpp sierskan fri. Hon är inte längre till nytta för mig.
Farväl, Shen. Jag hoppas du finner lyckan.
Lyckan måste man fånga själv!
Och jag ska fånga min.
Skynda på!
Om alla de där vapnen lämnar byggnaden kommer Kina att falla.
- Vi river hela huset! - Hör ni, vad tror ni om det här?
- Det kommer att funka! - Okej. Nu kör vi.
Jag har ingen känsel i ansiktet.
Han kallar det Påfågelns år, va?
- Hej- - Hej-
- Ta det lugnt. Ta det lugnt. - Hallå! Vart ska ni?
Res på er! Och bort med de där dumma flinen.
Sätt fart, era hundar! Fortare! Fortare! Lasta på alltihop!
Var hälsad, panda!
- Berätta vad som hände den där kvällen! - Vilken kväll?
- Den kvällen. - Jaså, den kvällen.
Ja! Vi pratar om samma kväll, va?
Ja, jag var där. Ja, jag såg på när dina föräldrar övergav dig.
Det var hemskt! Jag tror det gick till typ så här!
Här är er nyårspresent!
Hoppas ni gillar den... ni kan inte lämna tillbaka den!
- Po? Vad gör han här? - Lämna tillbaka den!
Är du villig att dö för att höra sanningen?
Det är jag! Fast jag föredrar...att inte dö.
Vi har dem! Fort!
Letar du efter mig?
Jag sa det för tidigt, eller hur?
Po!
- Po! Stick ifrån honom! - Kommer jag upp...så.
- Du kommer inte undan, Shen. - Det verkar så.
- Nu...vill jag ha svar. - Du vill veta till varje pris.
Tror du att vetskap kommer att hela dig?
Fylla nån krater i din själ?
Här är ditt svar.
Dina föräldrar älskade dig inte.
Men här...låt mig hela dig!
Nej!
Ja... som om du skulle få mig att dricka...
Hade jag velat se dig död, hade jag lämnat dig i floden.
- Varför räddar du mig? - Så att du kan fullborda ditt öde.
Vad pratar du om? Var är jag?
Vad är det här för ställe?
Jag är förvånad att du minns så lite.
Men du var så liten när det hände.
- Kanske du minns... - Det är bara en dum mardröm.
Mardröm eller ett minne?
Det här var en blomstrande by.
Unge Shen stod på tur att härska över Gongmen.
Men han ville mer än så.
Jag förutspådde att någon skulle stå i hans väg. En panda.
Men jag hade aldrig kunnat förutspå vad som hände sen.
Döda dem allihop!
Ta vår son och fly! Fort!
Sluta kämpa emot. Låt det flöda.
Din berättelse har kanske inte en lycklig början
men det gör dig inte till den du är.
Det är resten av din berättelse.
Vem du väljer att vara.
Så...vem är du, panda?
Jag är Po.
Och jag kommer att behöva en hatt.
Så ledsna ni ser ut att vara. Men nu är det tid för glädje.
Ni kommer att bli en del av nånting vackert.
När vi kommer in i hamnen, inför hela världen
kommer ni och ert kära kung fu att dö.
Sen kommer Kina att ha lärt sig buga inför mig.
Hissa segel!
Ärligt talat trodde jag inte att jag skulle dö så här.
Jag trodde jag skulle träffa en trevlig tjej, slå mig till ro...
...och sen skulle hon äta upp mitt huvud.
- Så sorgligt. - Vi får inte ge upp hoppet.
Po skulle ha velat att vi förblir starka.
Stenhårda...inte sant, Tigrinnan?
- Lord Shen. Vad gör vi med bron? - Ingenting får stå i min väg.
Eld!
Din ynkrygg!
Po?
Po!
Hur många gånger måste jag döda samma eländiga panda?
Shen!
En panda står mellan dig, och ditt...!
Vad?
Var beredd på en...
- Vad? - Och nu...befria De fem!
Förödelsens skiva!
Okej. Ta sikte!
Klara?
Ni kan inte följa mig!
Men skjut honom då!
Kom igen!
Nej! Skjut inte!
Skjut inte!
- Skjut inte! - Skjut inte!
- Skjut inte du! - Jag skjuter inte om du inte skjuter!
- Skjut inte! Korseld! - Attack!
- Frihetens kast! - Apan!
Imponerande, Drakkrigare. Vad är din plan?
- Steg ett: Befria De fem! - Vad är steg två?
Jag trodde inte att jag skulle komma så här långt.
Stoppa Shen innan han tar sig till hamnen!
Tjusigt!
Viper! Dödens docka!
Tigrinnan!
Mästare Oxen!
- Och Krokodilen! - Hämnden är serverad!
- Men varför...? - Din vän är mycket övertygande.
Mästare Shifu!
Skynda er! Spärra vägen med båtarna!
Tranan!
Rättvisans vingar!
Vad?
Jag älskar er!
Varför skjuter vi inte?
De slår ut skyttarna, sir! De närmar sig!
Eld! Skjut på dem!
- Men vi dödar våra egna! - Jag sa: "Skjut på dem!"
Skjut!
Nej!
Po!
Tigrinnan?
Som du vill.
Gör slut på det här.
Eld!
Inre frid...inre frid...
Igen!
Döda honom! Kan inte någon döda honom!
Vad? Nej!
Fortsätt skjuta! Fortsätt skjuta!
Hur gjorde du...
Hur gjorde du det?
Alltså, man håller bara upp armbågarna och slappnar av i axlarna.
Inte det. Hur kunde du finna frid?
Jag tog ifrån dig dina föräldrar. Allting.
Jag gav dig ärr för livet.
Det är just det, Shen. Ärr läker.
Nej, det gör de inte. Sår läker.
Jaha. Vad gör ärr, då? Bleknar de?
- Jag bryr mig inte om vad ärr gör. - Det borde du göra, Shen.
Du måste släppa grejerna i det förflutna, för de spelar ingen roll.
Det enda som betyder nåt är vad du väljer att vara nu.
Du har rätt.
Då väljer jag det här!
Det där var rätt stenhårt.
- Kom hit! - Gör aldrig om det där!
Du verkar ha funnit inre frid.
Och vid så ung ålder...
Ja, jag hade en ganska bra lärare.
Vad menar du med att han inte är här? Det är min sons födelsedag!
Allt han önskar är att träffa Drakkrigaren.
Lite födelsedagstårta av tofu i stället?
Jag tror vi får prova igen en annan gång.
När tror du han kommer tillbaka?
Jag vet inte! Jag vet inte! Kanske aldrig!
Jag oroar mig. Men det är mitt jobb. Jag är hans pappa.
Åtminstone var jag hans pappa...
Varför var han tvungen att ge sig iväg och rädda Kina? Jag vet varför.
Men varför? Han är bara en liten panda.
Nå? Hur gick det? Räddade du Kina?
Japp-
Jag visste att du skulle göra det.
Därför lät jag göra nya skyltar.
"Min son räddade Kina. Lunchen är räddad.
Köp en dumpling, få en gratis!"
Det var ett bra erbjudande!
- Vill du smaka en? - Kanske senare.
Det är något jag måste berätta.
Nu när jag var borta... hittade jag byn där jag föddes.
Jag fick veta hur jag hamnade i korgen med rättikor.
Gjorde du?
- Jag vet vem jag är. - Gör du?
Jag är din son.
Jag älskar dig, pappa.
Jag älskar dig också, min son.
Smaskiga, feta rättikor!
Du måste vara hungrig. Jag ska laga till nåt åt dig.
Jag lagar nåt!
- Nej, jag gör det! - Pappa.
Det är det minsta jag kan göra. Du räddade Kina.
Det är det minsta jag kan göra. Du uppfostrade mig.
- Po. - Pappa.
- Po. - Okej.
Vi lagar maten båda två. Tillsammans.
Tillsammans.
Nej, jag gör maten.
Min son lever.
SLUT
SWEDISH