- Ha en strålende dag. - Takk. I like måte.
God morgen. Hva skal det være?
- Hvor er damen med krøllete hår? - Sara? Hun er syk. Eller det sier hun.
Hun har fått ny kjæreste. Hva skal det være?
Det jeg pleier, som hun pleier å ha klart.
- Ikke hold meg på pinebenken. - En PS og BRHO i brød.
- Altså... "PS" er peanøttsmør, antar jeg? - Ja.
- Bananer, rosiner, honning og ost i brød. - Snakk om raskt stoffskifte.
Løper du maraton eller noe?
Søsteren min gjorde det. Må hun hvile i fred.
Hun er ikke død, bare utslitt.
Vi skjønner det, Sharon. Du løp. Men alle må på jobb om morgenen.
Ja, jeg skulle vært der alt. Jeg trenger den sandwichen litt kjapt.
En god sandwich tar tid.
Alfred, ikke nå.
- God morgen, Mr. Allen. - Nei, jeg er sent ute.
Og sulten, og Sara er ikke her. Hun har kjæreste.
Vi har en situasjon ved Gotham sykehus. Et ran gikk galt.
Det er midt på formiddagen. Hvorfor har ikke flaggermusvennen vår våknet?
Ring Superman.
Det var min første tanke. Han er dessverre opptatt.
- ...aktiv vulkan i Mellom-Amerika. - Typisk. Hva med Diana?
Min nest første tanke. Irriterende at hun ikke svarer.
Hvor mange tanker hadde du, før du tenkte på meg?
- ...aldri om henne, men om deg. - Er sandwichen min...
Jeg lærte leksen på båten i fjor. Ting søsteren min sier når hun er full.
Kommentarer om min mors venner også, som er det jeg sier om henne...
Herregud!
Flash!
- Hei. Takk. - Jeg elsker deg.
- Du virker veldig snill. - Herregud!
- Aldri! - Jeg dør!
Kobler deg til Mr. Wayne.
- Nei, vær så snill. - Herregud.
Beklager, men skal du spise den sjokoladen?
Kanskje du kan kaste den til meg?
- I rettferdighetens navn. - Ja, ja.
Jeg trenger deg her nå, Barry.
Hei, Bruce. Ja, jeg... kommer.
BYGRENSE AVKJØRSEL TIL SYKEHUS, 6 KM
Nei!
Nei, nei!
Bruce, dette er bare rot. Hvorfor er du ikke her?
Hvorfor høres det ut som om du flykter fra åstedet?
Falcones idiotunge prøvde å leke med de store.
Han samlet en gjeng og brøt seg inn på sykehuset.
Stjal et svært dødelig virus.
Jeg fanget dem, men de sprengte seg ut.
Du kan ordne sykehuset. Jeg tar meg av resten av verden. Hvis det er greit?
Høres bra ut, Bruce.
"Takk for at du reddet meg, Flash."
Barry, gass- og vannrør har sprukket. I kjelleren.
Greit.
Fikser det.
Kan du åpne den?
- Den er låst. - Den sitter fast.
Den virker ikke!
Å, vær så snill!
Du, Alfred. Jeg har måttet godta rollen som vaktmesteren i Justice League.
Og det suger. Men jeg har godtatt det.
Men... Jeg har lagt merke til
at det alltid blir en masse flaggermus-rot som jeg må rydde opp i.
Denne veien. Se fremover.
Hold dere samlet.
Se opp!
Hvis mine beregninger er riktige, og det er de som regel,
vil skadene på fundamentet snart forårsake at østfløyen kollapser.
- Østfløyen har det fint. - Jeg har deg.
Og det er bra, for jeg er litt treg. Snart tom, Alfred.
Hørte du det? Det er magen min.
Nei, nei. Det er østfløyen som kollapser.
Barry, 30. etasje.
Det regner...
Babyer.
KRITISK
SYRE
TOPPENERGI
SYRE
TERAPIHUND
Mr. Allen, jeg er veldig stolt av deg. Og mange mødre er veldig glade.
Ja.
Ok.
Jeg forstår at slike hendelser kan være traumatiske.
Du bør søke hjelp av en fagperson innen psykisk helse.
Justice League er ikke så gode på den delen ennå. Det er sikkert.
Herregud.
Rist ham av deg!
Hvis den kofferten faller i vannet, kan det utslette halve Gotham før lunsj.
- Fy faen. - Ikke slipp meg!
Herregud, nei. Vær så snill, ikke gjør det.
Nei!
Beklager at jeg er sen.
Se hvor du går.
- Hei. - Hei.
Fin dress. Du ser bra ut, Flash.
Takk...
Bare... hyggelig.
Mitt ego er altfor stort til å si "takk".
Jeg utviklet en allmektig personlighet for å kompensere for barndomstraumer...
Jeg har også traumer fra barndommen.
Batman virker gal.
Sannhetens lasso blir aldri utdatert.
Jeg skulle heller gi bort pengene mine og få slutt på fattigdom.
Jeg vet at sex finnes. Jeg har bare aldri opplevd det.
Pokker.
Tja... Jeg må løpe.
Ja.
Alltid en fornøyelse.
Det med sex var en metafor for gotisk litteratur.
- Umulig å ro den i land. - Glem det.
Jeg skulle gjerne blitt og ryddet opp, men denne lille superhelten er sulten.
- Farvel, Flash. - Ja. Ha det, Batman.
Bra jobbet, Mr. Wayne. Kommer du hjem til frokost, sir?
Ja, jeg tror det.
...veien til ødeleggelse.
Dette handlet aldri om henne. Dette handler om deg.
Du må slutte å leve i fortiden.
Var det raskt nok for deg?
- Se hvem som er her. - Hold kjeft, Albert.
Sein hver dag. Hvordan er det mulig?
Har du krabbet hit?
- Er han sint? - Tja, du får sparken.
- Du blir myrdet. - Nei, nei. La meg gjette.
Vekkerklokka ringte ikke.
Bikkja spiste vekkerklokka di.
Vekkerklokka spiste nøklene dine.
Nøklenes bestemor døde, og de trenger en fridag.
- Ingen av de tingene. - Hva var det, da?
Det var noe annet som var langt mindre merkelig.
Jeg gikk glipp av møtet, men jeg vil likevel presentere disse saksmappene.
- Jeg tror vi forhastet oss. - Forhastet?
Vi har et etterslep på seks måneder. Fokuser heller på begjæringen din.
Gjør jobben, avslutt saken, kom videre.
Du har stort potensial. Du burde ha avansert fra å hente kaffe.
Du har rett. Det er sant.
Gå og hent meg en kaffe.
- To sukkerbiter? - Å ja.
Dette vil du elske.
Jeg er veldig fornøyd med kjennelsen i Johnson-saken.
Bevisene som laboratoriet vårt analyserte, var mer enn avgjørende.
- Jeg jobber fortsatt med de bevisene. - Med flid, hardt arbeid og fokus...
Barry jobbet fortsatt med bevisene.
Var det opp til deg, ville vi fortsatt skrape Ted Bundys jeksler.
Så fint at dere synes dette er så morsomt,
men vi har å gjøre med ekte menneskers liv, folks familier.
Jeg tror ikke dere kan fatte alvoret i det. Så la meg være i fred.
- Barry Allen? - Iris West.
Du kjenner mitt fulle navn også.
Ja, fra skolen.
- Du har ikke fortalt om en skolekamerat. - Vi ante ikke at Barry hadde en venn.
- Hvor mange har han, da? En? - En.
Dere er så...
Ha det, dere.
Herregud. Det var helt...
De er bare jobbvenner.
- Jobber du her? - Ja, det gjør jeg.
Lenge siden sist, hva?
Jeg mener vi traff hverandre for et par år siden, stemmer det?
Nei, fordi vi har ikke sett hverandre siden college.
Kanskje jeg bare tenkte på deg.
- Jeg er veldig glad for at jeg traff deg. - Ja.
Din fars ankesak skal opp i morgen, ikke sant?
Ja. Hvordan...
- Hvordan visste du det? - Jeg dekker saken for avisen.
Hvordan har han det?
Spør du som journalist?
Nei, som venn.
Men jeg tror publikum gjerne vil vite det også.
Tja, min eneste offisielle kommentar er at faren min er uskyldig.
Det er ingen som ønsker å tro at faren deres drepte moren deres.
"Tro"? Faren min burde ikke sitte inne. Moren min skulle vært i live.
- Det handler om hva som er sant. - Nettopp. Det...
- Det var det jeg mente. - Riktig.
Beklager, jeg har ingen offisiell kommentar akkurat nå.
TEGNESERIER
KONFIDENSIELT BEVISMATERIALE
Du har en noteringsoverføring fra Iron Heights-fengselet.
- Vil du godta den? - Ja.
- Hei, pappa. - Hei, Barry. Hvordan har du det?
Bra.
- Kommer du deg ut? - Ja.
Eller nei.
Men jeg traff på en gammel studievenn, Iris West, i dag.
Var ikke du dødsforelsket i henne? Har hun kjæreste?
- Hvorfor ber du henne ikke ut? - Pappa...
Jeg fikk en venn til å kjøre de gamle opptakene fra butikken
gjennom det nye programmet hans. Og nå er bildet krystallklart.
Det er bare...
Du ser aldri opp, pappa. Man kan ikke se ansiktet ditt.
Så uten nye bevis som støtter alibiet ditt,
må vi begynne å tenke på den neste anken.
Nei. Du må slutte å bekymre deg for faren din.
- Da får du kanskje tid til en kjæreste. - Men, pappa, jeg vil ikke...
Vi har gjort dette før.
Dette var en siste innsats, og vi lar det gå sin gang i morgen.
Jeg har det bra.
Noen ganger tror jeg til og med at det er lettere for meg å være her enn der ute
uten henne.
Her kan jeg forestille meg at hun er i live og lever livet sitt der ute.
Barry?
- Er du der? - Ja, jeg er her, pappa.
Husker du den sausen hun lagde på søndager?
Det luktet basilikum og tomater i hele huset.
Og hun tok på seg joggebuksene mine og begynte å synge.
Ja, hvordan var den sangen?
Jeg elsket den sangen.
Husk den delen.
- Det er urettferdig. - Hva da, Monkey?
Dette spørsmålet er dumt.
Hvor mange regnestykker med svaret 24 kan du komme på?
En fantasillion! Hvordan får jeg plass til alle?
Du har rett. Det er en fantasillion svar.
Ikke alle problemer har en løsning. Noen ganger må du bare gi slipp.
Hvil hjernen din og hjelp meg med pastaen. Kom igjen.
Nei.
Henry?
Kan du gjøre meg en tjeneste?
- Jeg gjør ingen tjenester. - Ok. Barry vil at du gjør ham en tjeneste.
Barry! Ja, klart.
- Jeg trenger en boks tomater til. - Du har en boks tomater.
- Jeg trenger en til. - Var dere ikke i butikken i morges?
Men jeg glemte tomatene.
Dette ser mye morsommere ut. Barry kan gå til butikken.
Du kjører vel bil? Du er da gammel nok. Du begynner å bli gråhåret, faktisk.
- En grønn boks, ikke blå, ok? - Greit. Blå boks, ikke grønn. Ikke sant?
Nei! Grønn boks, ikke blå.
Herregud.
Nå begynner hun å synge. Løp!
Løp, Barry!
- Glad i deg, Monkey. - Mer glad i deg.
Jeg var glad i deg først.
Nora?
Barry!
Barry! Barry!
Ring nødnummeret nå!
Barry?
Ikke bekymre deg for morgendagen. Vi har alltid visst at sjansene var små.
Pappa?
Samtalen din med Iron Heights-fengselet er avsluttet.
Barry Allen?
...bevisene som laboratoriet vårt...
Fokuser heller på begjæringen din. Gjør jobben...
Var det raskt nok for deg?
Du sier at du dro tilbake i tiden? Som i Pozharnov?
Ja, men i Pozharnov var det et sekund. Denne gangen var det en hel dag.
La oss anta at det er mulig for deg å løpe raskere enn lysets hastighet,
og dermed reise tilbake i tid.
- Det ville være veldig uansvarlig. - Jeg visste at du ville si det.
Hvis du dro tilbake, vil enhver interaksjon
med foreldrene dine eller deg selv...
Du aner ikke hva konsekvensene kan bli.
Sommerfugleffekten, ikke sant? Skjønner. Men Bruce...
- Jeg kan fikse ting. - Du kan også ødelegge alt.
Jeg kan redde henne.
Jeg kan redde dem begge. Jeg kan redde foreldrene dine.
Barry, disse arrene vi har, gjør oss til dem vi er.
Vi skal ikke dra tilbake og fikse dem.
Og det er ingenting ved deg som må fikses.
Hør på en gammel mann som har gjort mange feil.
Ikke lev fortiden din. Lev livet ditt.
- Ikke la tragedien din definere deg. - Hva om den er ment å definere meg?
- Tragedien din gjorde deg til en helt. - Den har også gjort meg ensom.
Vi kunne henge sammen. Skal vi gå ut og få oss litt mat?
Jeg er fortsatt sulten.
Ikke nå.
Kanskje en annen gang.
Ja.
Kul bil. Du har fancy venner.
Det var en Uber. Luksusmodell.
- Iris, jeg kan ikke snakke om saken. - Jeg er ikke her som journalist.
Kan vi snakke?
Kom inn.
Det er faktisk mye ryddigere her enn jeg trodde.
- Sier du det? - Ja. Jeg er en ganske ryddig person.
- Vil du ha noe å drikke? - Ja takk. En øl.
Øl, øl, øl. Jeg har dem i kjøleskapet.
Takk.
Null stress.
Jeg beklager det som skjedde før i dag.
- Jeg burde vært mer følsom. - Og jeg kunne nok vært mindre følsom.
Jeg kan ikke forestille meg hva du har vært gjennom.
Du mistet liksom begge foreldre på én dag.
Ja. Jeg mistet moren min i en tragedie,
og faren min på grunn av feil i rettssystemet.
Var det derfor du begynte med krimteknikk? For å fikse systemet?
Ja. For å fikse det. Det må være mulig å fikse det, ikke sant?
Det var litt derfor jeg begynte med journalistikk også.
Om jeg bare kunne dra tilbake og advare uten at de visste at jeg advarte dem.
Du blir sprø av å tenke på den måten.
"Hvis jeg kunne dra tilbake i tiden og stoppe fyren som gjorde det."
Nei, det blir altfor mye interaksjon.
Faren min var ikke engang hjemme. Mor hadde sendt ham på butikken.
Innbruddstyven trodde huset var tomt, men mamma var der med en kniv i hånden.
Og så gikk det galt. Bare et absurd hendelsesforløp.
Og disse opptakene skulle ha støttet pappas alibi.
Men istedet ble tre liv ødelagt for en boks tomater.
- Herregud. - Hva er det?
Det kan være nok.
Hvis moren min ikke glemmer tomatene, så går han aldri ut, og hun dør ikke.
Ingen behøver å se meg. Bruce sa ingen interaksjon.
Dette er raskt inn, raskt ut og tilbake til nåtiden.
Sånn kan jeg fikse det. Herregud, Iris. Tusen takk.
Dette har vært flott.
Beklager. Jeg må dra.
Ok. Greit.
Dette var veldig hyggelig. Vi må treffes igjen.
Kal-El, sønn av Krypton.
Dette er en dårlig idé.
Så du er rask.
Faren din er en morder.
HØYT ELSKET KONE OG MOR
Ring nødnummeret nå!
...nå!
KNUSTE TOMATER
Hei, mamma.
Ikke glem tomatene.
Ser deg snart.
Vær så snill å virke.
Gratulerer med dagen!
Gratulerer med dagen, Barry.
Skynd deg, Barry.
Gratulerer til 2013-kullet!
Jeg er så veldig glad i deg.
Monkey!
Hva har du på deg?
Er det Barry? Og han er tidlig ute?
Hvilket univers er dette? Du har klippet håret.
Nå kan man se øynene dine.
- Du ser forferdelig ut. Du ser gammel ut. - Du er vakker.
- Hva gjør de med deg der borte? - La ham være i fred. Han er perfekt.
Kom hit.
- Jeg er så veldig glad i deg. - Jeg er glad i deg også.
- Jeg er mer glad i deg. - Jeg var glad i deg først.
Ta en dusj og skift. Du lukter støvel. Skynd deg.
"Gammel"? Seriøst?
Tja, nei, jeg mener moden. I den alderen vil man se gammel ut.
- Da slipper man inn på barer. - Hva kan jeg gjøre?
Hvordan har du hatt det i dag, mamma?
Eller denne måneden, eller de siste 18 årene?
Det var jo et merkelig spørsmål, for jeg var her. Vi deler jo disse minnene.
Kanskje vi kan lage noen nye minner. Gå til akvariet eller på sirkus,
eller til parken, og du kan dytte meg på en huske.
Det er også sprøtt, for jeg er voksen nå og kan huske selv.
Så hvordan gikk det på skolen?
På skolen gikk det... går det bra.
Skolen har vært flott. Jeg har jobbet veldig hardt med
studiene.
Ba du ut hun jenta fra økonomiklassen?
Det første året handler om å gå ut, møte folk, ok?
Utforske ting.
Eksperimentere.
Men du må være veldig forsiktig.
Jeg... må på dass.
Utenfor.
Hjelp!
Hva gjør du her? Hvilket år er det?
- Nei, nei. - Hjelp!
Det er ansiktet mitt. Du stjal ansiktet mitt.
Har jeg et sopp-flashback?
- Går det an? - Hvor gammel er du?
Atten.
Dette er sykt rart.
Så vi er liksom i fremtiden.
Nei, dette er ikke rart, kompis. Dette er katastrofalt.
Jeg skulle vært tilbake i nåtiden, men jeg er fortsatt i fortiden.
Og det skal ikke være to av meg.
Du og jeg kan ikke oppta den samme virkeligheten eller samhandle,
Så jeg er en superhelt som reiser i tid...
Nei, nei. Du er ikke noe. Og det er bra. Ikke bli en superhelt. Det er skummelt.
Og jeg får insektsprut på tennene hele tiden.
Rått. Gjør den greia igjen.
Nei, vi har ikke tid.
Mamma!
Har du tenkt å sladre?
- Gjør greia. - Greit.
- Ja. - Er du fornøyd nå?
Gjør det om.
Au.
Barry, går det bra der oppe?
Vi har det bra! Jeg har det bra!
Ok, Monkey.
Har du liksom et fly som går under vann?
Eller en båt som kan fly? Hvor gammel er du, 40?
Ok, du snakker hele tiden.
Det er ikke sjarmerende. Det er slitsomt.
Og herregud. Jeg begynner å skjønne hva folk mener.
Bare... gjør meg en tjeneste
og lov meg at dette møtet ikke kommer til å ødelegge rom-tid.
Brutter... ta det rolig.
- Fader, jeg ligger tynt an. - Hva mener du?
Hva skal jeg gjøre?
Jeg kan dope deg. Ja, så du besvimer, og når du våkner,
har du glemt alt, og det er greit, for du er meg.
Nei! Vi må ikke det. Ikke... dop meg. For jeg har tenkt mye på dette.
Jeg vil ikke bli dopet. Vi kan sikkert finne på andre måter.
La oss ta på oss Barry-tenkehettene og finne en annen løsning for hukommelsestap.
Dessuten har jeg grønt belte i capoeira, og jeg har studert bryting,
og jeg kan bli helt rabiat. Dessuten har jeg en date i kveld.
Ok. Hvor hardt må du slå for å få noen til å glemme?
Hvis jeg slo deg i fortiden, vil det skade meg i fremtiden?
- Har du en date i kveld? - Ja. Hva gjorde du nå?
Ingenting. Hvem skal du ut med?
En superdame i økonomiklassen.
- Iris West? - Jøss! Gifter vi oss med henne?
Skal du ut med henne i kveld?
- Så mamma må vaske tøyet mitt. - Gjør du ikke det selv?
Gjør du?
- Greit. Jeg må faktisk dra. - Hva mener du?
Nyt livet ditt. Vær deg. Ikke endre noen ting.
- Så ses vi aldri. - Jeg har noen flere spørsmål.
Vi har så mye å lære av hverandre.
Å, flott. Du går, og nå kommer stormen til å ødelegge daten min.
Hvilken dag er det i dag?
Søndag?
Nei, datoen.
29. september.
Pokker.
Uværet, dette er dagen.
- Hvilken dag? - Dagen jeg fikk kreftene mine.
Dagen du får kreftene dine.
- Krefter? - Hør her...
Jeg kan ikke fortelle hvorfor jeg reiste tilbake i tid og ikke hva jeg endret.
Men i min versjon av virkeligheten
endte jeg som praktikant på Central City krimlab,
og det var der det skjedde. Eller skjer.
I kveld, 29. september, ulykken som gir meg kreftene mine.
Og hvis du ikke er der om 30 minutter...
...da får du ikke kreftene.
Hvilket kanskje betyr at jeg ikke får kreftene?
Og da vil jeg ikke finne veien tilbake i tiden,
og da har jeg ikke peiling på hva som skjer.
Krefter?
Men hva med daten vår i kveld? Hun kan være vår fremtidige kone.
Det blir kanskje ingen fremtid hvis du ikke blir med meg nå.
CENTRAL CITY FORSKNINGSSENTER
Åtte minutter.
- Hvordan kommer vi inn... Hva gjør du? - Slutt å sutre.
Dette vil føles litt rart.
- Vi går inn gjennom døren. - Ja, det går bra. Det kalles innfasing.
Kom.
Jeg elsker innfasing.
Alle beveger seg.
Ja, her er det.
Det var her jeg satt.
Og la meg ta denne for deg.
Takk skal du ha.
Jeg hadde nettopp åpnet de vinduene...
...for å lufte ut røyken.
Det var omtrent nå, og jeg satt i den stolen
rett under hylla med kjemikalier. og da slo lynet ned.
- Blir jeg truffet av lynet? - Nei. Du blir ikke truffet av lynet.
Ok, jeg trodde du sa...
Lynet treffer kjemikaliene som du så blir badet i, og det gir deg elektriske støt.
- Nei takk! - Sitt!
- Sett deg, du. - Jeg har allerede kreftene!
- Du har allerede kreftene! - Nettopp!
Jeg vil ikke bli truffet av lynet!
Det virket.
Du har visst mistet en tann.
- Nei? - Du mistet en tann.
Greit. Vi må gå.
Hva skjer?
- Alarmen går i sterillaboratoriet. - Gå og sjekk.
Sikrer inngangen.
Vi må innfase.
Faen!
Jeg er treg.
Hvorfor er stedet ditt så mye finere enn jeg trodde?
Liker du det? Mamma hjalp med innredningen.
- Du kjenner mamma. - Riktig. Ja, typisk mamma.
Typisk mamma.
- For en dag. - Barry...
Ulykken ga deg krefter, men tok bort mine.
Nå vet jeg ikke hvordan jeg kommer meg tilbake.
Uten tilgang til Speed Force vet jeg ikke om jeg noen gang kan dra.
Forstår du hva jeg sier?
- Jeg kan bli sittende fast her. - Vent.
Har jeg krefter nå?
Ja, men...
Du... Nei, nei.
Du store fartskuler.
Ok, jeg vet at dette er dritspennende, for jeg har opplevd det.
Speedy Gonzales! Ja, jeg har gjort det mange ganger selv.
Du kan ikke bare begynne å...
Fanken.
Fy f...
FYRVERKERI
Ok, jeg drar!
Opp med hendene.
- Hva gjorde du? - Ingenting. Hvordan det?
Barry... Det med klærne er friksjon.
Løper du for fort, brenner vanlige stoffer opp.
Du kan heller ikke flytte folk langt i hyperfart.
Den brokkolien ser råtten ut.
Noe kan du flytte. For eksempel en mikrobølgeovn.
Men du kan ikke flytte noe som for eksempel en baby.
Det er som om jeg aldri har spist noe før. Alt smaker fantastisk. Prøv.
Ta en bit.
Det er ille, hva? Dette er ikke bra. Nei, jeg tullet.
Jeg er fantastisk. Vi er fantastiske. Jeg er så sulten.
Du.
- Jeg vil prøve den innfasingsgreia. - Nei. Ikke ennå.
Det er veldig komplisert.
Det tar lang tid å trene kroppen til å få fart
mens molekylene dine bremser ned nok til å passere
den molekylære strukturen til faste gjenstander...
Kom deg ut!
Du må begynne å la meg snakke ferdig.
Er vi alltid så søvnige? Og sultne og nakne?
De to første, ja. Den tredje, nei. Jeg har løst den delen.
Og hvis vi skal gjøre dette, er det mye jeg må forklare deg.
Et godt sted å begynne,
er... Ja, den originale drakten
ble faktisk lagd av polysyntet...
Eller kanskje vi skal fortsette i morgen.
Drakten er altså inne i ringen? Hva?
Kan jeg få den?
Nei, du kan låne den, så du ikke dør av å bruke kreftene dine.
Den knappen utløser silkemolekylene som absorberer atmosfæriske syrer
og utvider drakten til full størrelse. Er du klar?
- Den var så liten... - Du må ta den på før den treffer bakken.
Skal jeg liksom skifte her rett foran deg?
Det er ingen her, Barry. Kom igjen.
- Jøss. - Trang. Det gjør vondt.
Vet du hvor det gjør vondt?
- I pikken. - Ok. Jeg vet det.
Men jeg trenger ikke å vite det. Kan vi fortsette? Dette er hva jeg tenker.
Hvis du kan lære å bevege deg som jeg gjør,
så kan vi gjenskape Chronobowl.
- I Speed Force. - Speed Force?
Og så kan vi kanskje få meg tilbake til fremtiden.
Ja! Eric Stoltz er stjerna i den filmen. For en legemliggjort karakter.
- Du mener Michael J. Fox? - Tilbake til fremtiden?
Ja, i filmen Tilbake til fremtiden?
- Hva skjer? - Jeg vet ikke.
- Du må ta av deg drakten nå. - Takk og lov.
...skal ha sett en mystisk gjenstand sveve over den australske kysten.
- Vi har fått et opptak av det... - Zod.
- ...hvor objektet... - "Zod"?
- ...ser ut som et slags flygende fartøy. - Hva er en zod?
Ifølge amerikanske myndigheter
har satellittdata bekreftet observasjonen av et romfartøy.
Vi skal...
Mitt navn er general Zod.
Jeg kommer fra en verden langt fra deres.
I en periode har deres verden holdt en av mine borgere.
- Jeg ber om å få denne personen... - Dette kan ikke skje.
- ...utlevert i min varetekt. - Hva skjer?
Av ukjente årsaker...
- Zod leter etter Superman. - Hva er en supermann?
Superman er et romvesen som bor på jorden. Fortsatt inkognito, antar jeg.
Men, ja, han er et romvesen, han er veldig mektig,
og han er bare suveren. Og Zod er et romvesen fra samme planet.
Han er også veldig mektig, men han er bare den verste.
Og Zod har kommet hit for å finne Clark.
- Hvem er Clark? - Clark er Superman.
Ok.
Men så prøvde Zod å terraforme planeten med denne verdensmaskin-greia.
Superman fikk stoppet ham, men Zod rakk å drepe tusenvis av mennesker.
Og på den tiden var det ingenting jeg kunne gjøre.
Ok, så du var der?
Ja, jeg hadde nettopp fått kreftene mine.
Og jeg holdt på med finpussen av drakten min.
Denne verdensmaskinen til Zod begynte å ødelegge Metropolis, så jeg dro dit
for å prøve å redde folk.
Pappa?
Hør på meg!
Løp vekk!
Det var en gutt...
Jeg fikk tak i ham, men ikke i faren hans.
Pappa!
Alt jeg kunne gjøre, var å redde den ene gutten.
Bare Superman kunne stoppe Zod. Men ikke i tide til å redde de menneskene.
Og nå skjer det igjen.
Men...
Hvis jeg kan finne hele Justice League, Superman og resten av gjengen...
Riktig.
...da kan jeg kanskje forhindre alt i å ha skjedd i det hele tatt.
- Gi meg laptopen din. - Ok. Hva er den lukten?
Kan være hva som helst.
Ærlig talt.
- Hvem er det? - Det er Gary. Det er det som lukter.
Slapp av. Han er snill.
Vi kan klare dette. La oss se, Victor Stone, Gotham City University.
- Dette er romkameraten min, Patty. - Er Patty romkameraten din?
Og det er kjæresten hennes, Albert.
Hva skjer?
God morgen.
Beklager. Og dere... Dette er fetteren min.
Barry.
Jeg er sulten.
Ja vel. Victor Stone, Gotham City University.
Ja. Her er han. Victor Stone, topp quarterback for Knight...
Faen, ok. Han er ikke Cyborg ennå.
Wonder Woman.
Wonder Woman!
Fast artist i Las Vegas. Illusjoner, sjonglering og sebraer.
Nei. Det er ikke Diana.
- Aquaman. - Aquaman? Er det en super-havfrue?
Nei, Albert, han er ikke en super-havfrue.
Han er halvt atlanteaner, halvt menneske
som kan kontrollere livet i havet med tankens kraft.
- Som en super-havfrue liksom? - Nei, Albert!
Det var det du beskrev.
Vi prøver bare Arthur Curry,
Maine... fyrtårn.
Her. Thomas Curry. Det er faren hans.
Telefon.
- Hallo. Ja. - Hei, er det Thomas Curry?
- Kan jeg få snakke med Arthur? - Vil du snakke med hunden min?
Hva? Nei. Beklager.
- Er dette Thomas Curry? - Ja.
Jobber du på et fyrtårn? Og er kona di dronningen av Atlantis?
Nei.
Greit, men kanskje en fiskeaktig dame
ble skyllet inn i livet ditt...
- ...på et tidspunkt? - Ha-ha, din kødd.
- Arthur Curry ble ikke født. - Hva?
Dette er katastrofe. Jeg har ødelagt historien.
- Som Eric Stoltz. - Hvorfor sier du "Eric Stoltz" hele tiden?
Eric Stoltz er Marty McFly. Tidsreiser?
Mener du filmene?
Hvem er denne fyren?
Ok, ja, nei, jeg vet det. Jeg har sett alle sammen,
og Eric Stoltz er ikke Marty McFly.
Ikke?
- Så forklar Marty McLår her. - Nei, Gary. Det er ikke låret ditt.
Det er feil skuespiller, og det er opp ned.
Virkelig?
Poenget er at i Tilbake til fremtiden
blir Marty McFly, som alle vet, spilt av Michael J. Fox.
- Fyren fra Footloose? - Nei, det er Kevin Bacon!
- Bacon. - Kevin Bacon er Maverick.
- Med volleyballen, homoene og flyene? - Det er Top Gun.
- Top Gun, ikke sant? - Jeg har ødelagt universet fullstendig.
Marty McFly er Eric Stoltz.
- Ja. - Takk for det.
Jeg har skapt en verden uten supermennesker.
Og nå er det ingen som kan forsvare oss mot Zod. Albert!
Cyborg finnes ikke. Ingen Aquaman og ingen Wonder Woman.
Superman finnes ikke. Ingen Batman.
Jeg er Batman.
Du... Hva sa du nå?
Jeg er Batman.
Finnes Batman?
- 100 %. - Ja da. Ingen vet hvem han egentlig er.
- Men han finnes. - Ok.
Greit, vi... fetter Barry og jeg,
må gå på den fetter-middagen. Nå.
Men det var hyggelig å møte dere alle sammen.
- Og Gary. - Barry.
- Gary.
Barry!
Er det her? Seriøst?
Er dette helvete, eller hva?
Det er åpent.
- Se på all denne kule dritten! - Ikke rør noe her inne.
Hallo?
Bruce?
Bruce, er du her?
Oi da.
Visste ikke at du malte.
De er gode.
Bruce Wayne?
Bruce?
Se her, da. Det er bjeller koblet til hvert rom.
Kanskje vi kan finne denne Bruce-fyren hvis vi ringer i alle disse bjellene?
Forstår du ikke hvordan tjenerklokker fungerer?
- Du ringer i dem fra alle andre rom. - Hva?
Har dere ikke Downton Abbey i universet deres?
Downtown Abbeys?
Kjeden med familierestauranter? Som billigere Bananabee's.
Vet du hva jeg fikk skikkelig lyst på nå? Abbeys' råsterke zucchini-stykker.
Ok.
Vet du hva? Nå har jeg fått nok av deg.
Hvem faen er du?
Jeg er han som bor her.
Vi ser etter Bruce Wayne.
Er dere sultne?
...etter meldingen fra general Zod.
Personen de leter etter, er fortsatt på frifot.
Presidenten har ennå ikke reagert på meldingen. Utenlandske ledere...
Du er altså samme person som ham, men fra en annen tidslinje.
- Ja. - Der...
- ...du og jeg er venner? - Ja, du er nok min beste venn.
- Ok. - Men du er litt... Du er...
- ...kronologisk forskjellig. - Eldre.
Og det forstår jeg ikke. Jeg reiste tilbake i tid herfra til hit.
Men på en eller annen måte har alt forandret seg bak her.
- Eller da du ble født, så... - Tja... tiden er ikke lineær.
- Ikke sant? - Sant.
En eller annen gang har du sikkert sett en film som sa
at hvis du dro tilbake og endret fortiden,
ville du skape en slags forgrenet tidslinje.
Se her.
- Ny nåtid og ny fremtid. - Ja.
Tiden fungerer ikke slik. Det er ikke slik den fungerer.
Når du drar tilbake og endrer fortiden, skaper du et omdreiningspunkt.
Du følger en helt annen spagettistrimmel.
Ny fremtid. Ny fortid.
Det er retrokausalt. Det går begge veier.
Egentlig går det mange veier.
Kanskje en annen gang.
Ok, men i en ontologisk paradoks-modell er det ikke noe...
Det du gjorde, var at du forandret fremtiden, og du forandret fortiden.
Hvis en person er dum nok til å rote med tiden,
ender du til slutt opp med dette.
Multiverset.
Noen strimler går nesten parallelt.
Noen vil uunngåelig krysse hverandre,
og andre vil bare gå i alle retninger.
Det er i realiteten...
...en verre røre.
Det er gambling. Rett og slett gambling.
Hva betyr parmesanen?
Metaforen er ferdig. Det er bare garnityr.
Og jeg skal si dere noe. En person må være en idiot
for å spille hasard med rom-tid-kontinuumet.
Ja, en idiot.
Her.
Tuller du med de tyggelydene?
Så du er grunnen
til at denne Zod-fyren er i ferd med å ødelegge jorden?
Kanskje.
Og det er en fyr som heter Superman som kan stoppe Zod?
- Ja. - Og han kan fly?
Skyter laserstråler ut av øynene?
Ja, han flyr og skyter laserstråler ut av øynene.
Sa ingen at "Superman" kanskje var litt voldsomt?
- Du kaller deg Batman. - Ja.
Men ikke Super-Batman.
Er han Batman?
Hva trodde du vi skulle her?
Jeg trodde dette var fetter-middagen. Er Bruce Wayne Batman?
Ikke så mye nå lenger.
Du vet... De trenger meg egentlig ikke.
Ting har forandret seg. Gotham er nå en av de tryggeste byene i verden.
Men jeg trenger deg. Vi trenger deg.
I min tidslinje er Batman strategen og lederen vår.
Verden trenger Superman. Du er verdens beste detektiv
og den eneste som kan hjelpe meg å finne ham. Så vil du hjelpe oss?
Gir meg.
Som i "gi meg saltet"?
Bruce?
Hvis han ikke vil hjelpe oss, må vi bruke flaggermus-greiene hans.
- Flaggermus-greier? - Ja, flaggermus-greier, Batman-ting.
Still deg på den tingen.
- Husker du da du innfaset gjennom gulvet? - Ja.
Du må gjøre det igjen.
Au.
Hva slags sted er dette?
Jøss!
Dette stedet bare biffer!
"Biffer"?
Barry!
Jeg døde nesten i en avgrunn!
12 805 Clark Kent-er i USA.
Er dette det jeg tror det er?
Dæven!
Jeg så denne på nyhetene da jeg var liten!
Ok...
Avgrens søket.
Fødselsdato.
Ble ikke født. Han ankom.
- Barry, se! - Jeg er opptatt.
Med hva da?
Ser etter uidentifiserte objekter som kommer inn i jordatmosfæren
i nærheten av Kansas de siste 50 årene.
Han har adgang til NASA.
Selvfølgelig.
Ja, men Barry, sjekk dette.
Denne posen ler.
Kan du ikke ta noe seriøst? Slutt å tulle sånn.
Gi deg, da. Har du sett dette stedet?
Det er fantastisk!
Hallo!
Har ikke alvoret sunket inn?
Slutt å tulle, Barry. Jeg sier det ikke én gang til.
Ja vel. Unnskyld, mamma.
Hold kjeft! Du aner ikke hvor heldig du er.
Du har ingen anelse!
Du tar alt for gitt. Du setter ikke engang pris på...
Du går bare rundt og tror du er så morsom og så kul.
Det er pinlig. For du er ikke noen av delene!
Drit og dra!
Jeg har gjort alt du har bedt om. Du lot meg bli truffet av lynet!
Jeg gikk naken gjennom gulvet og skremte Mrs. Johannson. Nå må jeg sikkert flytte.
Du vil ikke engang si hva du skal her.
Men kan du i det minste forklare hvorfor du er så slem uten grunn?
Du brukte Monkey som dartskive!
Vent, hva?
Glem det.
Apen? Vent...
Er du sint på meg for å leke med en leke?
Det er ikke et leketøy.
Mamma kjøpte den apen til oss.
Fordi hun kaller oss Monkey. Hun gir oss ape-ting hele tiden.
Akkurat.
Hør her... Jeg beklager.
Jeg er ikke så flink med folk. Selv ikke meg selv.
Kom igjen, da.
Du er ikke så ille. Av og til er du bare en dritt.
Men jeg er jo ganske uutholdelig.
Men jeg blir så oppspilt.
Dette stedet er da ganske kult, ikke sant?
Jo.
Greit, men...
Du skal få arbeidsro.
Jeg vet at du er der.
Vet du hva jeg tenker på? Det du sa, med spagetti.
Du sa at det var visse uunngåelige skjæringspunkter.
- Du hadde en Alfred. - Min Bruce har en Alfred.
Forskjellige verdener, forskjellige tider, men likevel.
Visse mennesker, visse hendelser, visse strimler av spagetti
trukket til hverandre som magneter.
Jeg har lest alt om temporale paradokser og årsakssløyfer.
Men dette er mer enn det.
Uunngåelige skjæringspunkter kunne ingen av teoriene ha forutsett, fordi...
Hvordan forklarer du det med annet enn
skjebnen?
Hvis du hører dette...
Beklager det med foreldrene dine. Jeg prøver bare å redde mine.
- Det må finnes en måte. - Det gjør det. Bare fortsett å prøve.
Fortsett å prøve, Barry.
ASTEROIDEKRASJ FREMMED LIV
Fant ham.
Barry, du må våkne.
Clark blir holdt fanget av en leiesoldatgruppe et sted i Sibir.
Kom deg opp, Barry.
Geita brenner.
Vi skal til Russland.
Kult.
Kaffe.
Hvordan kommer vi oss til Russland?
Jeg skal hjelpe deg å finne Superman. Etter det må du klare deg selv.
Du er...
Ja.
Jeg er Batman.
Hva er planen? Skal vi bare
ta Superman og stikke før det smeller?
Jeg vet ikke.
Du bør spørre ham.
- Spør ham du. - Nei, du.
Nei, jeg vil ikke spørre ham.
- Jeg trodde Batman var din venn? - Ikke denne Batman.
- Vi er fremme. - Aktiverer svevemodus.
- Katapultsete på. - Katapultsete.
Katapultsete.
Ok, det er flere stadier.
Dere er festet til fallskjermene.
Hvor er din?
Dette er rått...
SKANNER ETTER VARMESIGNALER
Alt klart. La oss gå.
Ja vel!
Bra. Nå er alle raske, bortsett fra meg.
- Hvorfor er det så kaldt? - Vi er i Arktis, Barry.
- Hvor ble han av? - Vet ikke. Følg fotsporene.
Superman er helt sikkert der nede.
Ja. Greit.
- Hva gjorde du? - Jeg måtte flytte deg. Men bare litt.
Dette gjør kanskje vondt.
Ut med det.
Kom.
- Er det der de har Superman? - I den store pungen.
Skal han hacke den sovjetiske cybersikkerhetsgreia med en klapptelefon?
Jeg prøvde alle kombinasjoner.
Ja!
Dæven.
Kal-El?
Det er ikke ham. Vi må gå.
Vent.
Vi kan ikke gå fra henne her. Se på henne.
Jeg tar henne. Bare gå!
Jeg har deg.
Jeg tar meg av denne taperen.
Hva i...
Barry! Noen skjøt meg!
På tide å stikke!
Du leder an!
- Gå! - Ikke den veien!
Herregud!
Dukk!
Nei!
Det nærmer seg. Skynd deg.
Nei! Dette er tull!
Nei!
Kom igjen.
La oss gå.
- Du sa ikke at vi kunne bli skutt! - Hvordan kunne du tro annet?
Å, flott! Å dø ved foten av en Sputnik.
Å nei! Jeg trenger dette kneet!
- Det blir bra igjen. - Kom igjen.
LADNINGSNIVÅ
- Hvor mye veier dere? - 82 kg. Hver. Pluss henne, 200 kg.
Vent litt.
Å, bra. De er her.
De er her også.
Smirnoff Ice.
- Ja. Smirnoff Ice. - Hei.
Stopp dem!
Ok, de mener det. Barry, hold kjeft.
Hva er planen? Batman, hva gjør vi?
Nå...
...prøver vi å ikke dø.
Dere skulle sett det i sakte film.
Ja, dette var ikke gjennomtenkt.
Det finnes snille kryptonianere og veldig, veldig slemme kryptonianere.
Jeg var sikker på
at vi skulle finne Superman, og hvis vi fant ham,
ville dette vært superenkelt.
- Hvem er dere? - Milde måne.
Hei.
- Barry. - Vi heter Barry.
Vi lette etter Kal-El.
- Men så fant vi deg i stedet. - Hva vil dere med Kal-El?
Vi hadde tenkt å redde ham.
Hvorfor det?
Fordi han er min venn.
Kjenner du ham?
Hun ser sint ut. Pass på.
Hun kan sende laserstråler eller iskald pust, eller kaste vilt rundt seg.
Jeg heter Kara. Jeg er datter av Zor-El.
Kal-El var fetteren min.
- Riktig, og hvem var Kal-El igjen? - Superman.
- Nei, du sa han var Clark. - Hvem er Clark?
Clark er menneskenavnet hans.
Clark.
Han var et spedbarn da vi dro.
Kryptons siste sønn. Jeg ble sendt for å beskytte ham.
Han nådde visst aldri frem til jorden i dette universet.
Romkapslene våre må ha skilt lag.
Tenkte du at en baby skulle beskytte oss mot denne Zod-fyren?
General Zod er her. Han må ha sporet signalet fra romkapselen min.
- Jeg må gå. - Hei, hei, vent.
Du må gjenvinne kreftene. Barry, ta henne med opp på taket
og plasser henne i solen.
Ja.
- Ja. - Ja vel, så du... Du er solcelledrevet.
Så bra. Jeg har prøvd å...
Vi tar med den.
Er det greit om jeg snur meg?
Har du tatt på deg... en rød kappe?
Leviterer du?
Er det alltid så høy lyd?
Er det høyt?
Går det bra? Føler du deg sterk nå?
Ja, det var ganske sterkt. Du vet,
gamle Barry der nede sier at hvis vi ikke stopper kaptein Zod,
vil han drepe tusenvis av mennesker.
- Milliarder av mennesker. - Milliarder?
Av ditt folk.
- De er gode mennesker. - Gode mennesker?
Vi kom til denne planeten på jakt etter et trygt sted å bo.
- Og de satte meg i et bur. - Ja. Mange mennesker er drittsekker.
Men det finnes også babyer og ballerinaer.
Og underholdningsbrytere.
Det er mange mennesker som er verdt å redde.
Kanskje for deg.
Men jeg er ikke et menneske. Jeg er kryptonianer.
- Hun er borte. - Jeg må få kreftene mine tilbake.
Ved å gjenskape ulykken som ga meg kreftene,
kan jeg koble meg til Speed Force igjen, og da har vi kanskje en sjanse mot Zod.
Eller dø i forsøket.
Si meg en ting.
Hvis du får tilbake kreftene dine, da kan du dra hvor som helst.
Til en annen tidslinje, et annet univers.
Hvorfor vil du bli her og kjempe for å redde dette?
Fordi det er her moren min lever.
Jeg dro tilbake i tid for å redde henne. Jeg vil ikke miste henne igjen.
- Gutten vet det ikke, gjør han vel? - Hvordan forklarer man noe sånt til noen?
Jeg mistet foreldrene mine.
Men den smerten...
...gjorde meg til den jeg er. Jeg vet ikke hvem jeg ville vært uten den.
Hele mitt liv har jeg prøvd å rette opp fortidens urett.
Som om å ta på seg en kappe og bekjempe kriminalitet
ville få foreldrene mine tilbake.
Du klarte det faktisk.
Så jeg antar at planen er
å dynke deg med kjemikalier mens du gir deg selv elektrisk støt?
Ja.
Vil du ha hjelp?
Ja. Veldig gjerne.
Jeg har lånt noen kjemikalier og loddebolten din,
og jeg sitter i bat-setet ditt. Var det dumt?
W, L, Z, vær obs...
Luftkommando til Bravo 601.
Primærlag, vennligst bekreft AOR.
- Grønne team i beredskap. - Klare!
Kommer du tomhendt?
Jeg ga deg en advarsel.
At du kommer uten den kryptonianske forræderen,
blir tatt som en krigshandling.
- Skyt! - Vi blir beskutt!
Våpnene er ladd! Skyt i vei!
Nei.
Vi trenger luftstøtte nå!
Ok, når jeg skrur på bryteren, bør strømmen gå opp ledningen
og få lynet til å treffe dragen.
Ta på deg denne.
Den er varme- og støtbestandig.
Greit, men poenget er at jeg ikke er beskyttet.
Greit.
Du må gå unna.
Greit.
La oss få elektrisk støt.
- Dette vil funke, ikke sant? - Selvfølgelig.
Vi har da gjort dette før. Og denne gangen har vi Batman.
Hva kan gå galt?
Jeg vil bare si at jeg syns dette er galskap.
Gå unna.
Det går bra.
Bare oss to igjen, herr Lyn.
Gjør det!
Hva? Nei!
Nei! Stopp!
Herregud.
Barry, nei.
Én gang til.
Men...
Vær så snill.
Kretsen kortsluttet.
Jeg har deg.
Du. Barry.
Det var sånn forrige gang, ikke sant? Nå må du komme deg.
Se! Det virker!
Ja, det virker.
Han kommer seg.
Å, herregud. Han er uskadd.
Du skremte livet av meg, gutt.
ROMVESENER FYRTE LØS PÅ
Du er våken. Hvordan føler du deg?
- Langsom. - Kanskje denne vil hjelpe.
Ja! Se på deg, da! Uimotståelig!
Jøss, det føles godt å være tilbake.
Ja!
- Og hva har vi på oss i kveld? - Liker du den?
Jeg lagde den selv av den gamle bat-drakten. I våre farger og allting.
Sjekk dette!
Den er litt mer løs.
Den biffer.
Du...
Mener du det?
Jeg vet ikke... helt hva "biffe" betyr.
Men jeg tror det er noe bra. Hva gjør du?
- Du kom tilbake. - Jeg er glad du er uskadd.
Jeg må spørre deg om noe.
Da du fant meg i det hullet som de satte meg i,
og jeg ikke var Kal-El...
- Hvorfor hjalp du meg? - Fordi du trengte hjelp.
Vet du hva dette symbolet står for?
- Supergirl? - Det betyr håp, ikke sant?
Betyr det håp?
Krypton var et vakkert sted.
Vi er et folk av håp, ikke krig.
Direkte fra Metropolis hvor det mystiske flygende...
Zod er kanskje fra Krypton, men han er ikke av mitt folk.
Så det du sier, er...
Ja. Jeg vil hjelpe dere å kjempe mot Zod.
Ja!
Interessant gjeng.
Hva var det du kalte oss?
Justice League.
Nei.
- Ikke? - Jo, på en måte.
Vi mangler en ekte gudinne,
en vennlig Terminator og super-havfruen.
Og vi får helt sikkert bruk for en Batman.
Er du med?
Skal vi gjøre noe sprøtt?
La oss gjøre noe sprøtt.
I min verden kom Superman fort da Zod ropte.
Nå er vi i ukjent territorium.
Zod må på en eller annen måte kontrollere verdensmaskinene
som nå vil ødelegge mye mer enn bare Metropolis,
så lenge vi ikke stopper ham.
- Barry, hva gjør du? - Hva?
- Barna våre vil ønske å se dette. - Barna dine?
Alles barn. Alle barn i verden.
De vil ønske å se dette.
Vi nærmer oss.
Jeg holder meg i lufta og tar ut luftskytsen deres.
Og Barry, det vil egentlig si du og jeg mot hele kryptonianer-hæren.
Kult.
Vi må kjøpe Kara nok tid til å fjerne Zod.
Og husk at du må ta pauser, ellers bygger du opp for mye ladning.
Hva sa du?
Søren!
Hold fast!
- Ok! - Hold fast.
- Er det dem vi kom for å beskytte? - De vet ikke at vi er på deres side.
Zod.
Kara Zor-El. Vi har ventet på deg.
Gå, gå!
Dekk!
- Dra ham ut! - Fortsett! Jeg dekker deg!
Er romgiganten og fru Mord
også vårt ansvar?
Ikke tenk på dem, ok? Vi begynner med de gutta der.
Ja, de er kryptonianere. Vi kan ikke drepe dem, men vi kan sinke dem for henne.
Jeg avvæpner dem, og så går du til kamp.
Slå dem.
Kom igjen, Barbie.
Skal vi feste?
Det går bra. Du er ok. Kom igjen.
- Jøss, de er raske. - Ja, men ikke så raske som oss.
Terraforming har begynt.
Denne verden må dø slik at vår kan leve igjen.
Herregud. Vi må vekk.
Dan, Danny, fort!
Krypton er borte, Zod.
Onkelen din, Jor-El...
...gjemte nøkkelen til Kryptons gjenfødelse...
...inne i et kryptoniansk barn.
Alt genetisk materiale som trengs for å starte på nytt,
kodet inne i DNA-et og deretter sendt til jorden i en fluktkapsel.
Han er ikke her. Du har mislyktes.
Vi fant ham.
Vi fanget opp kapselen hans.
Men fetteren din var ikke den vi trengte.
Du er den rette. Kara Zor-El.
- Det er ditt blod vi må høste. - Hva gjorde du med Kal-El?
Ditt offer vil gjøre det mulig for Krypton å eksistere igjen.
Hva har du gjort?
Spedbarnet overlevde ikke.
Ny plan.
Jeg lager en syklonisk avledning. Og du kommer inn med full kraft.
Nå med føttene først.
- Ja! Barry, så du det? - Forsiktig. Du samler for mye lading.
Hva om jeg bare "keiser" denne fyren?
Nei, nei!
Barry, det var faktisk bare halvdumt!
Men for å unngå å dø, må du fullføre kretsen på en eller annen måte.
Prøv å sette hendene sammen, slik.
Å faen.
- Du er klar. - Sett i gang!
Jeg tar det store.
Jeg er truffet.
Bruce, hører du meg?
- Hvor er Kara? - Finn henne.
Bruce!
Feil i katapultmodus.
Hvil, Kara Zor-El.
Jeg krasjer.
Men ikke alene.
Nei, nei, Bruce!
Skyt deg ut!
Nei!
Kara.
Dette skulle ikke...
Dette skulle ikke skje.
- Kara er død. - De er begge døde.
Men det trenger de ikke være, ikke sant? For vi kan dra tilbake.
- Slik du gjorde. - Du er ikke rask nok ennå.
Er du sikker?
Barry!
Barry, vent!
- Er dette langt nok tilbake? - Jeg tror det.
Du, Barry, jeg...
Hva er det? Det går bra. Vi fikser dette.
Vet du hva du vil endre? Jeg vet hva jeg vil endre.
Jeg tar det store.
Avbryt! Kampskipet er pansret.
Oppfattet.
Men det er ikke han.
Hvem? Romgiganten? Ja, ta ham.
Ja.
Nei.
Du.
Det ordner seg.
Ikke denne gangen, gutt.
Kanskje en annen gang.
Vi kan ikke få deg tilbake, kan vi vel?
Det har du allerede gjort.
Kom igjen, Barry. Du må opp. Kom igjen.
- Barry. - Vi prøver igjen.
Barry.
La oss bare dra. Kom igjen. Det er ingen vits.
Barry!
Innfaser!
- Ok, den må ut. Jeg drar den ut. - Nei. Du må innfase igjen.
Én gang til.
Barry.
- Kan vi ta en kort pause? - Beklager. Selvfølgelig.
Vi bruker den tiden det tar.
Nei, det var ikke det jeg mente.
Ok, går det bra? Kom igjen. Jeg trenger deg der inne. Kom.
Hør på meg, Barry!
Hvor ble det av deg? Har du bare stått her?
Dette er et uunngåelig skjæringspunkt. Du må stoppe. Barry!
Nei, Barry, vent!
Hør her.
Det er noe jeg må si deg.
Jeg dro tilbake i tiden fordi...
- Ja, fordi mamma døde. - Hvordan vet du det?
- Spiller ingen rolle. Eller gjør det? - Jeg må omgjøre det jeg gjorde.
Nei. Det er ikke en feil.
Vi kan redde henne. Og vi kan redde dem.
Nei, vi kan ikke det. Det var dette Bruce snakket om.
Det er uunngåelig.
Vi kan prøve en million ganger, og vi kommer ikke til å fikse dette.
Uansett hva vi gjør, vil denne verden dø.
I dag.
Se deg rundt.
Se på skaden vi forårsaker.
Vi må stoppe nå. Ok?
Jeg vasket bare tøy.
Det var du som kom og sa at jeg er en superhelt.
Og hva sier du nå? Vil du ikke at jeg skal være det?
Gjett hva! Det er for sent!
Jeg er...
...Flash.
Og jeg kan redde alle.
Ingen skal dø!
Barry... Ikke alle problemer har en løsning.
Ikke alle problemer har en løsning.
Noen ganger må vi gi slipp.
Noen ganger må du bare gi slipp.
Gi slipp på mamma?
Hun vil alltid være i live, et eller annet sted i tiden.
Alltid. Bare ikke for oss.
Du er full av dritt.
Jeg drar tilbake.
For å drepe mamma? Nei!
Du blir!
Du blir akkurat her.
- Bare la meg prøve én gang til. - Barry, stopp!
Du stopper!
Vi fikk en uheldig start.
La oss prøve igjen. Jeg heter Flash. Hva heter du?
Jeg har levd... mer enn du kan drømme om.
Ikke et svar.
Har du øvd på det?
Kom deg vekk, Barry!
Det arret...
Herregud.
Så du er...
Ja, jeg er deg.
Vi er så nærme. Jeg har nesten funnet ut av det.
Hvor lenge har du holdt på med dette?
Tid er uvesentlig. Kom igjen, Barry.
Oppe på himmelen! Det er en fugl!
Det er et fly!
Det er Superman!
Fullstendig idiotsikkert.
Bare Jokeren kunne finne på det.
Se på hva som skjer, da.
Disse verdenene...
...kolliderer og kollapser.
Vi gjorde dette.
Vi ødelegger strukturen i alt.
- Du må stoppe. - Ikke før jeg har fikset det!
Det er ikke bare din feil, Barry.
Jeg drev deg ut av Chronobowl den 29. september
så du kunne starte meg på denne veien.
Hvordan liker du vårt endeløse paradoks?
Jeg fikk deg til å skape meg,
og nå er du den som står i veien for meg.
Uansett om jeg vinner denne kampen,
drar du tilbake og lar mamma dø.
Du er det uunngåelige skjæringspunktet. Og du må gi slipp.
Hva snakker han om?
Du er helten min.
Hva gjorde du?
Ta det rolig. Det kommer til å gro.
Jeg ville bare...
Si til mamma at jeg er glad i henne.
Ikke glem tomatene.
Jeg elsket den frokostblandingen da jeg var liten.
Ja. Sønnen min er gal etter den.
De slutter å lage den. De snakker om det.
- Kjenner jeg deg? - Nei, jeg er ikke herfra.
Jeg har bare besøkt moren min.
Kanskje jeg kjenner henne. Hva heter hun?
Hun er den beste og snilleste i hele verden.
- Går det bra? - Ja, jeg bare...
Jeg kommer virkelig til å savne henne.
Jeg vet at jeg bare er en tilfeldig dame i en butikk.
Men vil du ha en klem?
Ja takk.
- Beklager. - Ikke si det.
Moren din er nok glad for at du besøkte henne.
Hun er veldig heldig som har deg.
Jeg er veldig heldig som har henne.
Det må du si til henne. Mødre liker å høre slikt.
Tro meg.
Glad i deg, mamma.
Jeg er mer glad i deg.
Jeg var glad i deg først.
Ha det.
KNUSTE TOMATER
Jeg er tilbake igjen.
Visste ikke når du kom.
Vi sees i retten - Iris
Faen!
Retten!
...den første rettssaken var i utgangspunktet...
Beklager.
DOMMER
Som sagt,
de samme bildene fra overvåkingskameraet,
bevismateriale F fra den første rettssaken,
ble først ansett som ubrukelige, men har nå blitt forbedret
ved bruk av den nyeste teknologien fra Wayne Enterprises.
De bekrefter alibiet
som Mr. Allen hevdet han hadde, og som sønnen hans, Barry,
hele tiden har bekreftet.
BEVISMATERIALE F FORBEDRET
Der.
Der kan dere tydelig se min klient, Mr. Allen
ta en boks tomater fra øverste hylle.
Mr. Allen, kan du si litt mer om hva som skjedde?
Tja... Tomatene ble flyttet fra nederste til øverste hylle,
og da
ble spagettien rå igjen.
Sitat slutt.
Det gir absolutt ingen mening. Hva snakker du om?
- Tusen takk. - Påstandene, rettssaken...
Det var alt. Tusen takk.
- Var det et godt sitat? - Ja. Spagetti.
Apropos mat...
- Du bør be meg på middag. - Middag med meg?
Ja, en date, Barry.
Iris West, vil du spise middag med meg?
- Ja, gjerne. - Takk. Jeg vil også gjerne.
Ring meg.
- Bruce! - Gratulerer.
Takk. Det er så godt å høre stemmen din.
Jeg har så mye å fortelle. Du hadde rett.
Og jeg hørte ikke på deg. Og så ble alt veldig rart.
- Men jeg la alt tilbake på plass, æresord. - Jeg kommer nå.
Å, flott.
Ta bildet!
Gå tilbake.
Kan jeg ta en video av deg for Daily Planet?
- Wayne! - Gå til side.
Støttet det din forklaring?
Hvem faen er det?
Han svarer ikke på spørsmål.
Hei, Barry.
Men hvor er...
Er du... Nei. Umulig.
Du er ikke Batman.
Hva feiler det deg?
Tja...
TERAPIHUND
BASERT PÅ KARAKTERER FRA DC
GOTHAM SYKEHUS
Det er stoffskiftet mitt.
Jeg kan ikke bli full.
Ikke jeg heller.
Hør her, jeg prøver å... Nei, nei.
Jeg prøver å forklare så enkelt jeg kan...
De var alle Batmen. De var alle Bruce Wayne.
Men forskjellige personer.
- Så, på den andre linjetiden... - Tidslinjen.
...er jeg samme fyr?
Ja. Stort sett.
Du er likandes, hårete,
lojal, digger bacon.
Ok, hør her.
Takk for forenklingen, herr Enkel.
Jeg gjør mitt beste.
Du forstår ikke den viktigste forutsetningen.
På min tidslinje, når jeg...
Greit, kom igjen.
Opp med deg, Broseidon.
Kom igjen.
Jeg tenkte du skulle sove på sofaen.
Arthur, jeg bor rett der borte.
Harry?
Jeg bor her. Det går bra.
Greit.
Forresten...
Mer øl.
Skynd deg. Å, her! Her.
Betal med denne.
Arthur, dette er en atlantisk skatt.
Si det til dem.
Har ikke penger til sjømannsdressen
- Ja. - Jeg er sjømann...
Du er sjømann.
Han klarer seg.
Norsk tekst: Trine Borg