"Ikke alle jomfruer er engle...
...og ikke alle engle er jomfruer."
Jeg fulgte min afdøde fars råd og blev først tyv, -
- men så fik man hænderne hugget af eller blev smadret med en hammer -
- eller hængt ligesom min far.
Så jeg opgav at være tyv og valgte det næstbedste.
Jeg gik ind i kirken. Ikke som præst, selvom det har sine fordele.
Nej, som maler.
En kunstner. Jeg kunne det hele.
Engle, djævle, jomfruer og nonner.
At male englenumser er ikke en dårlig levevej, og jeg var glad.
Men så forandrede alt sig.
Ikke kun for mig. For alle.
De rige, de fattige, alle.
Lorenzo her har altid problemer. Han frister altid skæbnen.
Lorenzo er en spillefugl. En vinder.
Men hans held er sluppet op. Han har vundet over den forkerte.
Gerbino della Ratta.
De kæmpede, og Gerbino er en virkelig dårlig taber.
Gerbino della Ratta ville ikke tabe en beskidt sok i et væddemål.
Sådan er han.
- Kom herned og kæmp mod mig. - Så du kan give mig sådan et ar?
Jeg forbedrede dit udseende, men jeg er alt for smuk.
Du er den næste.
Ned i sølet, hvor du hører til.
Hvorfor er han stadig i live, Andreuccio? Han skal dø.
Lorenzo de Lamberti var ikke ene om at være lun på Pampinea Anastagi.
Selvom han aldrig ville indrømme det.
Byens rigeste pige. Pampinea er overdrevet forkælet.
Stakkels, lille, rige pige.
Men det var før pesten. Ikke nu. Alt er forandret.
Selv for Pampinea.
Godmorgen. Du er tidligt oppe.
Lorenzo, skynd dig! Gerbino venter ved dit hus.
- Pis. - Han helmer ikke, før du er død.
Se at komme væk i en fart.
Efter at have malet 14 englenumser havde jeg stadig ikke fået løn.
- Sagde du det til ham? - Han sover stadigvæk.
Vent der.
Dér.
Pest. Hvor typisk.
Det ser ikke ud til, at vi får løn.
Gå hjem. Vi er færdige her.
Så hørte jeg stemmer.
Slut dig til os slut dig til os
Slut dig til os.
Præster, selvfølgelig. De har det hele.
Mad. Penge.
Og naturligvis nøglen til klosteret.
Alle de smukke nonner.
Det siges, at Gerbino della Rattas udstyr er noget mangelfuldt.
Altså, at der ikke foregår ret meget under bæltestedet.
Jeg har ellers altid troet, at han var byens største sjover.
Pampinea?
- Jeg vil vise min deltagelse. - Tak.
Det er en tragedie. Denne pest er...
...en ganske forfærdelig tragedie.
Hvad vil du gøre nu, Pampinea?
Jeg skal giftes med grev Dzerzhinsky. Han er på vej hertil fra Rusland.
Tak for Deres deltagelse.
Pampinea, før han døde, bad din far mig om at beskytte dig.
- Mod hvad? - Hans fejltagelser. Han stod i gæld.
I dyb gæld. Hans forretninger slog fejl.
Til hvem? Hvem stod han i gæld til?
Forretningsmænd, købmænd.
- Men jeg har betalt dem. - Har De?
Det kaldes et lån mod pant.
Din far lånte penge af mig med pant i sit hus og alle sine værdier.
Intet af dette tilhørte ham længere.
Hvem tilhører det så?
Mig. Medmindre du betaler det, han skyldte mig.
Men det skal du ikke bekymre dig om, Pampinea. Jeg er her for dig.
Din far og jeg talte om det, før han døde, og han var enig.
- Enig i hvad? - At du skulle giftes med mig.
Jeg skal giftes med grev Dzerzhinsky.
Nej, det var en dårlig ide.
Din far fortalte mig, før han døde, at han helst foretrak mig.
Pampinea, jeg er dig hengiven.
Gift dig med mig.
Jeg lyder dit kald.
Må jeg kysse din hånd?
Kom så.
Det har altid været hendes problem. Hendes indstilling.
Det sagde jeg også til hende.
Det kunne hun jo gøre noget ved.
Hvor fører denne vej hen?
- Nu undrer du dig nok. - Nej.
- Min ven. - Er han fuld?
Nej. Gæt.
- Er han død? - Det er et godt gæt.
- Jeg er død. Helt færdig. - Hvor fører denne vej hen?
Det fortæller jeg dig, for ellers kan vi stå her hele dagen.
Lige min tanke.
Denne vej fører til... Det Blødende Hjertes Hellige Søstre.
Hvad lavede han i et kloster?
Vi giver dig en ledetråd. Han arbejdede der som...
- Gartner? - Rigtigt igen. Han er kløgtig.
- Har de brug for en ny gartner? - Har du særlige evner ligesom ham?
- Såsom at dø? - Nej.
Gæt. Prøv at gætte.
- Hvor skulle jeg vide det fra? - Nu skal du ikke være fræk.
- Hvad er det så? - Jeg giver op.
Fortæl mig det nu.
Han var døvstum.
Døv og derfor stum. Jeg sagde jo, han havde særlige evner.
Det er ikke en evne, det er et handicap.
Det var det ikke for ham. Farvel!
Goddag. Nu undrer I jer nok...
Ikke det?
Direkte fra Himlen.
Han er smuk. Stærk.
Se hans læber.
Smuk.
- Er han kommet til skade? - Det ved jeg ikke.
Skal vi tage hans tøj af for at se, om han har brækket noget?
Det må vi nok hellere for en sikkerheds skyld.
Hvor skal vi begynde?
Så er det din tur.
På munden. Kys ham på munden.
Søstre!
Abbedisse, han er i live.
Han har ikke sagt noget, abbedisse. Vi tror, han er døvstum.
Kan du høre?
Kan du tale?
Det er et mirakel.
- En engel. - Han faldt ned fra Himlen.
Før ham over i badehuset.
Gør ham i stand.
For første gang i sit liv har Pampinea Anastagi brug for venner.
Filomena.
- Gav du de andre besked? - Vi skal mødes i kirken.
Nu skal I høre. Pigerne foran og drengene bagved.
Ghino, dig havde jeg ikke regnet med at se her.
- Du må gerne blive, men ikke tale. - Du taler nok for os alle, Filomena.
- Vil du virkelig giftes med hende? - Jeg kan ikke vente.
Min far har et hus på landet. En villa.
- Der kan vi undslippe pesten. - Udmærket, lad os gøre det.
Jeg skal giftes med grev Dzerzhinsky.
Brylluppet skal stå i villaen. I bliver æresgæster.
Det er et arrangeret ægteskab, ikke? Måske skulle du prøve ham først.
Elissa, det er en hån mod Pampineas kyskhedsløfte.
- Vi er alle jomfruer. - Ja, men nogle mere end andre.
Jeg ville hellere dø end opgive min jomfruelighed inden ægteskabet.
Jeg troede, du var lun på Lorenzo.
Hvad foregår der her?
- Hvad laver I her? - Beder.
Vi beder for de døde.
Hvis I overvejer at forlade byen, kunne det blive yderst farligt.
Nu skal I gå hjem som artige børn.
Jeg genkender de to. De er de Lambertis venner.
Måske skulle vi gå en tur.
Jeg vidste, jeg skulle holde mund. Hvad så, hvis han slog dem ihjel?
Men så kom stemmerne igen.
Hold din mund hold din mund
hold din mund
Hvad fanden, jeg har altid været stor i kæften.
Gå med jer alle sammen.
Tag jeres sværd og forlad kirken.
Det er Gerbino della Ratta. Sådan taler ingen til ham.
Og dette er Guds hus, og jeg taler hans sag.
- Hvem er du? - Guds tjener, som taler hans sag.
Du bærer Herrens kors. Hvornår har du sidst skriftet?
Pesten i gaderne stjæler vores sjæle.
Det er ragnarok.
Hvis jeg ser dig igen, -
- så sender jeg dig hjem til din skaber.
Gerbino?
Er han død? Lorenzo de Lamberti?
Hvis jeg var dig, ville jeg betragte ham som død.
Ikke i hele mit liv har jeg sagt sådan noget vås.
Gudskelov jeg er præst.
Den der? Sagde du ikke, du kunne skaffe en vogn?
Det er onkel Bruno.
Han er ikke ret klog, men han er meget stærk, ikke også?
Og så er han jomfru. Ikke også, onkel Bruno?
Det er jeg. Jeg venter på den rette.
Hvem er det?
Det er præsten. Fader Tindaro.
Hvis der skal være bryllup, får I brug for en præst.
Efter at have ventet på Pampinea i et par timer fandt vi ud af, -
- at hun var taget i kloster for at undgå Gerbino og vente på greven.
Var der et bedre sted at bevare sin mødom end blandt jomfruer?
Det troede hun i hvert fald.
- Hvem er den mand? - Han er vores gartner.
Sendt fra Himlen.
- Han er døvstum. - Hvad?
Han kan ikke høre eller tale.
Hvor trist. Han ser ud, som om han ville have nok at sige.
Hvis man intet hører, kan man intet fortælle.
Halløj! Kom her!
Jalousi er noget sært noget. Det kommer bag på en.
Den foruroligede Pampinea havde glemt sin russiske greve.
Hvad er det?
Grev Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Ældste søn af Alexander Pyotr Abramomich Dzerzhinsky -
- fra hertugdømmet Novgorod.
Jeg er her. Goddag.
Jeg har gaver med til Dem og Deres hustru -
- og Deres datter, min kommende hustru.
De er Pampineas far, ikke?
Nej, jeg er ikke Pampineas far.
Ikke det?
Han er ikke hendes far. Måske er han hendes bedstefar.
Jeg er Gerbino della Ratta, Pampineas kommende ægtemand.
Hvem er det fjols? Han siger, at han skal giftes med Pampinea.
Hans ansigt ligner røven på en hund, ikke sandt?
Det må være en misforståelse, -
- for Pampinea Anastagi er trolovet med mig.
Greve...
Det gør vel ikke noget, at jeg kalder dig greve?
Du lader til at være en stor greve.
Pampinea Anastagi skal være min hustru.
Du har bare ikke hørt om det. Det er misforståelsen.
Så De har hidkaldt mig hele vejen fra Novgorod for at fortælle mig, -
- at Pampinea Anastagi skal giftes med en, der kunne være hendes far?
Jeg har ikke hidkaldt dig, men nu må du hellere gå.
Firenze kan være dårligt for helbredet på denne årstid.
Gerbino della Ratta.
Della rotte.
En rotte er et lille pelsdyr, ikke?
- Ja. - Det mente jeg nok.
Min herre! Jeg er Minghino, Pampinea Anastagis tjener.
Hun er i sikkerhed og venter på Dem, uanset hvad De ellers hører.
Dette brev forklarer, hvordan De finder frem til hendes villa.
Hun vil møde Dem der.
Lad os vende om og give Gerbino della Ratta en ordentlig omgang.
De er i fare her. De må ride direkte til villaen hurtigst muligt.
Jeg vil gøre det for Pampinea.
Du kan ikke høre os eller tale til os, -
- men du er som en engel sendt fra Himlen for at fryde os.
Vi beder til, at Gud vil give dig talen og høresansen tilbage, -
- så du kan høre fuglene synge og...
- Kom nu til sagen. - Det gør jeg også.
- Han aner ikke, hvad du siger. - Så kan du gøre det.
Vi ved, at du i morges mødte søster Catarina og søster Lisabetta.
- Vi vil have det, du gav dem. - Og vi vil have det nu.
Kom nu.
Da vi havde forladt Firenze, sad jeg der på den vogn.
Onkel Bruno pruttede mere end hesten.
Og frøken liderlig ævlede løs om at være jomfru.
Dem, der hele tiden taler om det, er de værste.
Nu begynder hun igen.
Jeg er meget stolt af at være jomfru, Elissa. Og det er Dioneo også.
Hendes kæreste, Dioneo.
Han er også uhelbredeligt liderlig. Han har aldrig prøvet det.
Dioneo? Vi giver ikke efter for sex, vel?
Nej, ikke midt om dagen midt på vejen.
Vi går ikke ind for sex før ægteskabet.
- Vi vil gerne vente, ikke også? - For evigt, min elskede.
Løgnhals.
Hvem er det?
Vinker de til os?
Nej, jeg tror, de vinker til mig.
Hør, hvad de vil. Skynd dig, før de bliver til Filomena.
Nej!
Du gør det.
Vil vi have mælk eller brød?
De sagde, at det er helt frisk, og at vi kan smage på det på deres gård.
Det er for sent.
Vi kan godt indhente dem. Kom nu.
Vær så artig. Der er frisk mælk.
Hvordan får man mælk ud af den der?
Drenge fra byen.
Der hvor vi kommer fra, får man mælk fra en kande.
- I kan sikkert godt, hvis I prøver. - Så vis os det.
Man gør sådan her.
Se, hvordan den passer i min hånd.
- Jeg er vild med den fornemmelse. - Det er skønt.
Men noget lidt hårdere ville være bedre.
Det er for sent. Vi kan ikke holde op nu.
Man holder fast om den med hånden og klemmer.
Man gnider og klemmer.
Og trækker.
Jeg elsker at gnide den.
Nu kommer den. Jeg kan mærke det i min hånd.
Klem lidt hårdere og hurtigere. Nu kommer den.
Mælkehvid og varm.
Kom nu, Simona, lad os gøre det.
Kom nu.
Kom nu, Simona.
Dioneo, hvad i alverden laver du med den ko?
"Simona, lad os gøre det."
Hvor modbydeligt!
- Vi ville bare have mælk. - Og damer.
Du må ikke røre.
Det gælder også køer med store patter og behårede armhuler.
Det er forbi. Du kommer aldrig nogensinde til at dyrke sex med mig.
Senere hørte jeg, at koen var blevet påvirket af begivenhederne -
- og aldrig gav mælk igen. Stakkels ko.
Det, I gjorde i dag, er en synd.
Ja, du har ret. Det er en synd. En dejlig synd.
Fire på en dag. Han skulle skamme sig.
Jeg tror, du er jaloux.
Jeg håber, du drukner.
Andreuccio.
Hvad er det?
Så I det? Fantastisk!
Jeg vil have det. Få fat i det!
I kan rende mig!
- Går De, fader? - Dengang i kirken.
Gerbino var bange for mig, ikke?
Han var bange for korset, De bærer om halsen.
Må jeg komme med en betragtning? Al den snak om jomfruelighed.
Ja?
En kysset mund mister ikke sin friskhed.
Ligesom månen bliver den som ny igen.
- Det er sikkert yderst poetisk. - Det er bare en betragtning.
- Hvad med brylluppet? - Jeg skal nok komme.
Men først måtte jeg på min egen pilgrimsfærd.
Simona.
Simona, min skat.
Jeg elsker dig. Jeg tilbeder dig.
Lad os flyve ind i solnedgangen.
Dit beskidte, ulækre dyr!
Hver dag når jeg ser dig, bliver jeg draget af dig.
Hver nat når jeg sover, længes jeg efter dig.
Hver dag.
Hver nat.
Jeg tror, han er skidesur på dig.
Det ved du nok mest om, onkel Bruno.
Dioneo.
Dioneo!
Hold op med at surmule.
Jeg surmuler ikke.
Lad nu være, Dion.
Dioneo, se nu på mig.
Se nu på mig.
Jeg ville ikke kalde dig et beskidt dyr.
Min lille sukkerpære, min lille, søde agurk.
Hold nu op. Jeg er ikke et barn eller en agurk.
Jeg elsker dig, min lille agurk. Jeg elsker dig.
Det var bare en drøm.
Jeg ville aldrig være dig utro. Det ved du godt.
Det er ligesom at blive slikket af en hund, når du gør det der.
Sukkerpære, hør nu her.
Jeg elsker dig, og jeg tilgiver dig.
Sådan. Jeg tilgiver dig med et rigtigt kys.
Og et til.
Nej. Dioneo.
Nu må du holde op.
Mig?
Dion. Kys mig.
Kys mig.
Du godeste. Hvad er det?
Hvad tror du, det er?
Når vi bliver gift, så skal du snart få at se, -
- hvilken skat jeg har til dig.
Kys mig. Den venter på dig.
Giv mig skatten.
Vil du ikke nok?
Hvad sker der? Dioneo? Hvad foregår der?
Du godeste, hvad skete der?
Det er ikke noget. Ingenting.
Det er måske ingenting for dig, men det er ydmygende for mig.
Ét kys, og se nu, hvad du har gjort.
Du havde stukket din hånd ned i mine bukser.
Det havde jeg bestemt ikke. Du ved ikke, hvornår du skal stoppe.
Goddag, min lille sukkerpære.
Fin forestilling.
Den vej.
Elissa.
Jeg hedder Alessandro Felice, og jeg er jeres vært. Velkommen.
Du er ikke vores vært, og vi er ikke dine gæster.
Vi er dine fanger.
Meget smuk.
Verden venter på piger som jer.
Er du berejst?
- Jeg har været i Siena. - Siena.
Så må du tage med mig til Tunesien. Det vil du synes om.
- Hvor ligger Tunesien? - I Afrika.
- Hvorfor skal vi til Afrika? - For at se seværdighederne.
Og så for at arbejde, naturligvis.
Hvad mener du med det?
Det er let og afslappende arbejde. I kommer mest til at ligge ned.
- Det bliver over mit lig. - Det kan vi godt finde ud af.
Du godeste.
Han vil...
Det er det, han mener, ikke?
Hvad skal vi gøre?
Så du, hvordan han kiggede på os?
Han er flot. Han er sexet.
Hvad mener du?
Hvis vi vil slippe væk i live, må vi tage styringen.
Tage fusen på de fjolser.
Det her er vist det, man plejer at kalde en elskovsrede.
Sid ned, og opfør dig pænt.
Tag det her på.
Du er den næste.
Jeg ville ikke... Jeg vil ikke opgive...
...min dyrebare juvel.
Ikke før min Diana...
...møder min Apollo.
Og gudinden Venus fører mig...
Før mig nu til min Jupiters tærskel.
- Hvem er det? - Nogle fæhoveder ligesom dig.
Javel.
Jeg har ventet i længsel, -
- men min Jupiter er endnu ikke kommet.
Jeg har bedt til, at han skulle komme.
Længtes efter, at han skulle komme.
Du, mit skønne fæhoved...
Du er min Jupiter.
Filomena? Du må ikke lade dem føre mig bort. Jeg skal tisse.
Klap i, dit fjols. Du må holde dig.
- Hvad skete der? - Det var kedeligt.
Han ville bare kigge. Jeg skulle bare danse rundt uden trusser.
- Hvor har du fået det henne? - Jeg er den næste.
Følg efter mig, og gør præcis ligesom mig. Er du med?
- De herrer. - De herrer.
Jeres anfører har sendt os til jeres fornøjelse.
Til jeres fornøjelse. Hurra!
Det er den skønne Filomena.
En ægte skønhed, ikke sandt?
Har I nogensinde set sådan nogle pragtfulde bryster?
Vis dem frem.
- De kan godt lide mig. - Giv en hånd for Filomenas bryster.
Alle og enhver ved, at der kun er en ting, der tæller.
Hvem der skal være den første, og hvem der skal være den sidste.
Hvem er den største skørtejæger?
Der er kun en måde at afgøre det på. Af med dem.
Lad os kigge på udstyret.
Kom så, op på række, alle sammen. I skal ikke være generte.
På tre smider I bukserne, I store, stærke banditter.
En...
To...
Tre!
Vidunderligt. Storartet.
Se, manddommen i al sin pragt.
Du godeste. Jeg har aldrig set en før, og nu er der en hel hær.
Lad os kigge nærmere.
Må jeg bede om ro. Ret dig op, du der.
Lad mig nu se. Jeg tror, at du skal bytte plads med ham.
- Og du skal bytte med ham. - Sikke den hopper.
Hvor er den?
Nå, der er den.
Den er meget lille. Og indskrumpet.
- Bare resten ikke ser sådan ud. - Tusind tak.
Små fyre i den ende, ikke, Elissa?
Af sted med dig.
Sikke en udstilling. Flot klaret.
Nu kommer det øjeblik, I har ventet på.
Hvem skal være den første?
Os. Start med de største, og arbejd jer nedefter.
Nej, start med den mindste, og arbejd jer opad.
Hvorfor starter I ikke i midten og arbejder jer hver sin vej?
- Nej! Den mindste først. - Du vil ikke kunne mærke noget.
- Slik dig selv, dit store dyr. - Nu beder du om at få slag.
- Hvad siger du til den her? - Det var dråben.
Ghino!
Jeg er den næste.
Skynd dig nu, Ghino.
Morer I jer? Hvad var det, du sagde, Mena?
At det bliver over dit lig?
Slemme mand.
Nu kommer den uønskede besked. Greven var ankommet til Firenze.
Nu står Pampinea i et dilemma.
Hvad siger hun til at efterlade Lorenzo hos alle nonnerne?
Hvor ved du det fra?
Jeg hørte ham synge i haven.
- Er du sikker? - Fuldstændig.
Han har en smuk stemme. Det ville være svært at modstå.
Farvel og tak.
Slagteren er her. Han har en kniv med.
En meget skarp kniv.
Han er parat til at skære din...
Nej! Ikke min...
Det er et mirakel!
Jeg kan tale.
Ud!
Din nar.
Er du et menneske?
Nej, jeg er denne søs ånd. Jeg er en troldkvinde.
Det tænkte jeg nok.
Og har du så fortryllet mig nu?
Ja, nu hvor du har drukket vandet, har jeg fortryllet dig.
Hvor kom du fra, før du blev en troldkvinde?
- Firenze. - Og hvor er du på vej hen?
Til et bryllup.
Er du bruden?
Hvis jeg var bruden på vej til mit bryllup, ville du så være gommen?
Jeg er også på vej til et bryllup, men hvis det skulle hænde, -
- at dit navn er Pampinea Anastagi, så ville min lykke være gjort.
For du er uden tvivl -
- den smukkeste kvinde, jeg nogensinde har set.
Hvis jeg er Pampinea Anastagi, så må du være grev...
Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Den ældste søn af Alexander Pyotr Abramovich Dzerzhinsky -
- fra kongeriget Novgorod. Og du...
Du er Pampinea Anastagi, min vordende brud, ikke sandt?
Nej, jeg er en troldkvinde, -
- og du har lydt mit kald.
I det særlige øjeblik, hvor en kvinde må forære sin dyrebare juvel væk.
Kvindens kæreste skat.
Den største gave, en kvinde kan skænke en mand.
Nogle ting kan bare ikke vente.
Du må ikke fortælle nogen om vores møde.
Efter hun har fået ham smidt ud, kører Pampinea forbi klostret -
- for at sikre sig, at nonnerne ikke får det, hun selv vil have.
- Lorenzo de Lamberti. - Pampinea Anastagi.
- Hvad laver du her? - Jeg nyder bare dagen.
- Jeg har arbejdet som gartner. - Som gartner?
Jeg føler en stærk samhørighed med naturen.
Udmærket. Vi ses måske. Minghino.
Vent lige lidt. Hvor skal du hen?
- Jeg er på vej til mit bryllup. - Det har jeg hørt om.
En lille, fed russer fra Novgorod.
Jeg hører, du er meget populær. Yderst eftertragtet.
Du mener Gerbino della Ratta. Han er en lort.
Jeg har hørt, at han ikke helmer, før du er død. Minghino.
Nyd din samhørighed med naturen.
Måske kunne jeg følge med dig?
Eskortere dig.
Aflevere dig sikkert i favnen på din fede russer.
Som alle gode pilgrimme havde jeg fulgt stien.
Jeg var ankommet. Himlen.
Han har en stådreng et jern en stiverik
og så er han ikke engang fuld af håb
Abbedissen skulle efter sigende være liderlig som ingen anden.
- Hvem er det? - En hellig fader, som søger fred.
Jeg fører Dem til abbedissen.
- Fader, har De nogen særlige evner? - Såsom?
- Havearbejde? - Havearbejde? Lidt.
Udmærket. Vi er en tavs orden, fader.
Det er næsten, som var vi døvstumme.
Nok ser vi mange ting, men vi nævner dem ikke, hvis De forstår?
Tavs? Døvstum? Og havearbejde?
Det var ikke lige det, jeg havde tænkt mig.
Kunne De tænke Dem et bad?
Et bad?
Den var hjemme.
Det perfekte sted til et bryllup.
Der er ikke kommet nogen endnu. Vi er de første.
Lorenzo!
Vent, Lorenzo.
Du må gerne blive lidt længere.
Havde du virkelig bind for øjnene, da du kyssede hende?
Da hun kyssede mig.
Hende glemmer du hurtigt.
Du glemmer hende og kysset.
Sådan er du, Lorenzo de Lamberti. Aldrig trofast ret længe.
Du behøver ikke tro på mig.
Hvordan kan du være forelsket i en kvinde, du aldrig har set?
Det er ganske enkelt. Det var kysset.
Alt lå i det ene kys.
Hvordan vil du finde en, du aldrig har set, låst inde i et kloster?
Det ved jeg ikke. Måske har du ret.
De lukker mig i hvert fald ikke ind i klostret igen.
Du må hellere glemme hende, Lorenzo.
Jeg vil ikke glemme hende.
Hvad nu, hvis du fandt hende og kyssede hende, og din drøm så døde?
- Hvordan ville du så have det? - Det er ikke en drøm.
Dit minde om kysset vil falme, og fristelsen vil vinde. Vent og se.
- Selv hvis jeg så selv må kysse dig. - Det lyder som en udfordring.
- Det er det måske også. - Alle drengene ville kysse dig.
Men?
Men du var altid for...
For hvad?
For god, for klog, for...
For smuk.
For meget af alt. Altid uopnåelig.
Hvorfor kysser du mig ikke nu, Lorenzo?
Se, om jeg kan få dig til at glemme hende.
For alle de gange jeg gerne ville kysse dig, men ikke kunne?
For alle de gange... og mere.
Luk øjnene.
Jeg ved, det er Gerbino.
Det er ham. Løb, Lorenzo. Han vil slå dig ihjel.
Løb!
Della Ratta, din lort!
Vi kunne lugte, du var på vej.
Lorenzo!
Hvis du vil slå mig ihjel, så gør det! Kom så!
Kom så!
Giv mig et sværd!
Giv mig en kæp, og jeg vil kæmpe mod dig.
Gerbino della Ratta!
Gerbino, lad ham være.
Lad ham være.
Jeg vil aldrig gifte mig med dig, hvis du slår ham ihjel.
Gifte dig med ham?
Er det, hvad det drejer sig om? At du skal giftes med ham?
Tag ikke fejl, du er en død mand.
Slå mig ihjel i dag, og du vil stadig være en grim lort i morgen.
Han har problemer, Pampinea. Store problemer.
- Hvilken slags problemer? - Tyveri.
Mord.
Det er du ikke den første, der har sagt. Men han er kun en dreng.
Vil du ikke nok lade være?
- Vil du ikke nok lade være? - Hvad?
Lad være med at læne dig ud over kanten.
Hvad laver du? Vil du ikke nok lade være?
Prøv at høre.
Kom nu bare ned.
Du er højdeskræk, ikke?
Nej.
- Jeg vil bare ikke have, du falder. - Jeg har leget her som barn.
Kom nu bare ned!
Slip Lorenzo fri, så kan du sende bud efter præsten.
Nu? Vil du gifte dig med mig nu?
Ja. Men hvis jeg gifter mig med dig, og du ikke slipper ham fri...
Hvis du har blod på hænderne, kommer du til at sove i en kold seng.
Er det forstået? Så får du intet af mig.
Du har mit ord. Jeg sender bud efter præsten.
Hvordan skal vi få fat i en præst?
Vi får røven på komedie, hvis vi ikke gør det.
- Halløj, du der. - Hvad?
Fader, hvor skal du hen?
Til Pampinea Anastagis hus til brylluppet.
Hvordan vidste du, vi skulle have fat i en præst?
Guds ord når hurtigt frem.
Kender jeg ikke dig? Dit ansigt virker bekendt.
Det er tøjet. Alle præster ligner hinanden.
- Du må gå, før han skifter mening. - Vil du virkelig gifte dig med ham?
Det vedkommer ikke dig.
Præsten er kommet.
Gå, mens du kan.
Han vil tage os i skrifte før brylluppet.
Jeg begynder.
Hvor mange mulige ægtemænd har du så nu?
- Tre. - Hvem vil du have?
Lorenzo. Jeg elsker kun Lorenzo.
Men du har ikke mødt greven. Du kunne blive forelsket.
- Nej, der er kun Lorenzo. - Elsker han dig?
Ja. Nej, altså, han elsker mig, men han ved det bare ikke endnu.
Det er ikke let at være præst.
Træk tiden ud, så længe du kan.
Jeg indså, det er nemmere at stjæle andres penge end at tjene dem selv.
Derudover har du dræbt...
Hvor mange?
- Det kan jeg ikke huske. - Det er en lang liste.
For ikke at nævne det, du gjorde mod din far.
Kender jeg dig?
Dit ansigt virker bekendt. Jeg er sikker på, jeg kender dig.
Det er tøjet. Alle præster ligner hinanden.
For at få syndsforladelse for de frygtelige synder og opnå frelse -
- må du afholde dig fra seksuelle tanker og handlinger i 30 dage.
Men jeg skal giftes. Hvordan kan jeg afholde mig fra sex i 30 dage?
Det er... ondt. Og det er dumt.
Hvis man gør noget ondt og dumt, må man lide under noget tilsvarende -
- for at indse, hvor ond og dum man var.
Det kaldes en bod.
Det er virkelig, virkelig dumt.
Guds veje er uransagelige.
Jeg havde fat om klunkerne på ham, -
- men hvor hårdt kunne jeg klemme, før han gjorde gengæld?
Gerbino har sendt os med for at slå dig ihjel.
- Det havde jeg regnet ud. - Drab er en beskidt affære.
- Jeg ville hellere være gartner. - Jeg kender det rette sted.
Vi kunne godt lade dig slippe, men så må du love ikke at sladre.
Er det rigtigt?
- Det lover jeg. - Udmærket.
Hvor gjorde det ondt. Det gjorde virkelig ondt.
Hallo! Min herre, er det vejen til Pampinea Anastagis villa?
- Det er den vej. - Tak.
Hvem er du?
Grev Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Den lille, fede russer.
Det tager jeg.
Alle tilstedeværende bevidner dette.
Er du Gerbino della Ratta?
- Det ved du godt. - Vær nu ikke vanskelig.
Hvordan kan jeg vie jer, hvis du ikke svarer?
Er du Gerbino della Ratta?
Ja, det er jeg.
- Er du Pampinea Anastagi? - Ja, det er jeg, fader.
Og hvornår har I sidst skriftet, Pampinea?
Jeg har skriftet i dag, fader.
- Bekendte du alle dine synder? - Ja, det gjorde jeg.
Gerbino della Ratta, hvornår har du sidst skriftet?
- Det ved du godt. - Så svar.
"Jeg har skriftet i dag, fader."
Jeg har skriftet i dag.
Fader.
Kommer I begge til mig rene i krop og sjæl? Svar "ja".
- Ja. - Ja.
Har I været i bad? Pampinea?
Jeg har været i bad på denne min bryllupsdag.
I bevidner alle, at denne kvinde kommer ren i krop og sjæl.
Gerbino della Ratta, har du badet på denne din bryllupsdag?
- Ja. - Hvornår var du i bad?
- Det har jeg lige sagt. - Præcis hvornår?
- Jeg har været i bad! - Grundigt? Også mellem benene?
- Hvad? - Vis mig dine hænder.
- Du har sorte negle. - Nej, jeg har ej.
Dér. Jeg kan ikke vie jer, hvis du har sorte negle.
Aldrig har jeg hørt noget så latterligt.
Jeg kan ikke sige: "I bevidner alle, -
- at denne mand kommer ren i krop og sjæl, men med sorte negle", vel?
Du må vaske hænder.
I det mindste.
- Sådan. - Tak.
- Han gør bare sit arbejde. - Lige præcis.
Forresten kræver jeg et honorar for mine tjenesteydelser.
Det skal nok blive sjovt.
Jeg hælder denne gode vin op.
Den er måske lidt ung.
Dejlig frisk frugt med et...
...et muggent strejf...
Et muggent strejf af noget, som jeg kun kan beskrive som sur røv, -
- hvilket også kendetegner parret foran mig.
Vi os nu, dit svin.
Jeg forkynder jer at være ægtefolk.
Slap af, nyd det, fuldbyrd det.
Jeg er grev Dmitry Vyacheslav Alexandrovich Dzerzhinsky.
Den ældste søn af Alexander Pyotr Abramovich Dzerzhinsky -
- fra kongeriget Novgorod. Jeg skal giftes med Pampinea Anastagi.
Jeg dræber enhver, der vil standse mig.
Du kommer for sent. Pampinea Anastagi er allerede gift.
Det er min hustru, mit hus og min jord, -
- og jeg råder dig til at forsvinde, mens du kan.
Det er muligt, hun er din hustru, men hun bliver snart enke.
Dit rottefjæs.
Du dræbte fire mænd, som stod mig nær.
Du tog deres liv, og nu må du bøde for det.
Lorenzo!
Løb.
- Hvor blev han af? - Lad os gå hver sin vej.
- Hvem er du? - Lorenzo de Lamberti.
Røveren fra vejen. Jeg er grev Dmitry Vyacheslav...
Det ved jeg.
Den ældste søn...
Den eneste søn, ni søstre.
Gerbino della Ratta!
Få fat i hende, og før hende til mig.
- Dræb ham, og kast ham herned. - Goddag.
Sig mig.
Er du parat til at dø?
Ikke dårligt af en lille mand.
Kom så. Udmærket. Du er ved at blive vred.
Du tabte vist dit lille sværd. Saml det op.
Kæmp mod mig, eller jeg dræber dig uanset hvad.
Vent.
Vi har et mellemværende. Ikke sandt, Gerbino?
- Hvorfor kommer du ikke herop? - Jeg har svoret at slå ham ihjel.
Hvis du gør det før mig, må jeg måske slå dig ihjel.
Vi lader den her bestemme.
Jeg tror, du vandt. Hvorfor går du ikke op til ham?
Jeg vil kæmpe mod ham. Men du skal ikke blande dig.
Det kan være, jeg blander mig, eller at jeg blander mig udenom.
Det kan endda være, jeg vil tage en svingom med dig.
Bare rolig, min ven. Hvis han slår dig ihjel, slår jeg ham ihjel.
Uanset hvad, så dør du.
Skal du have hjælp med at komme op?
Slå ham ihjel. Slå ham ihjel.
Stød dit sværd ind i hans hjerte.
Er du stadig en spillefugl? Skal vi vædde?
Hvis du går den vej, dør du.
Hvis du kommer hen til mig, dør du.
Hvis du tager den vej? Ja, hvem ved?
Du skal ikke kigge ned.
Pis!
Min ven, lyt til mit råd. Du skal ikke drikke vand fra den brønd.
Undskyld.
- Så ham der er Lorenzo? - Ja.
Det tænkte jeg nok. Jeg er forresten ikke præst, så du er ikke gift.
Det synes jeg, du skulle vide.
Grev Dzerzhinsky.
Pampinea Anastagi.
Jeg er rejst hertil fra mit elskede Novgorod -
- for at holde mit løfte om at gifte mig med dig -
- og gøre dig til min hustru.
Jeg er her. Goddag.
Du er en af de modigste og flotteste mænd, jeg har mødt.
- Det ved jeg. - Men jeg kan ikke gifte mig med dig.
Hvordan kan du sige det efter alt det, der er sket mellem os?
Hvad mener du? Det forstår jeg ikke. Hvad er der sket mellem os?
Du er ikke Pampinea Anastagi.
Hun er Pampinea Anastagi.
Elissa?
- Kender du hende? - Om jeg kender hende?
Jeg er forelsket i hende.
Elissa, altså. Du kysser en vildfremmed.
Det ligner ikke et bryllup.
Filomena, der bliver et bryllup. Det håber jeg i hvert fald.
Lorenzo?
Hvor er du?
Lorenzo!
Du har stjålet mit hjerte. Jeg elsker dig.
Pampinea, du er en af de mest...
Nej.
Den smukkeste pige, jeg nogensinde har set.
Men et kys vandt mit hjerte, og jeg kan ikke glemme det.
Hvis bare jeg kunne glemme hende, men jeg må finde hende.
Lorenzo, luk øjnene. Vil du ikke nok?
Bare luk øjnene.
Hver dag når jeg ser dig, bliver jeg draget af dig.
Hver nat når jeg sover, længes jeg efter dig.
Hver dag.
Hver nat.
Dig.
Det var dig.
Vil du så glemme den pige, du kyssede?
Aldrig.
Det er så min belønning.
Jeg står og blomstrer heroppe, mens de andre...
Det kan I jo selv se.
Hovedstød.
Romantik.
Lidenskab.
Nå, skide være med det her. Jeg skal tilbage til klostret.
Der er en engel med mit navn på sin numse.
Luk øjnene igen.
Nej.
Du kan lukke dine.
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2008