Oversat af G.Spot for DanishBits.org
Signalet er bekræftet. Signalet er bekræftet.
Zero bravo...
Gør klar til at affyre atomvåben.
Javel.
Moskva bekræfter affyringssekvens.
Firebird er klar til at tjene.
For fædrelandet.
Forstyrrer jeg noget?
Vi var ved at sprænge verden i luften, professor.
Igen?
Ultravox! Jeg elsker dem.
Jeg har en ven, der sender mig båndene.
Dette er kaptajnen. Øvelsen er aflyst. Alle mand, stop.
Jeg gentager: Øvelsen er aflyst.
- Vi må køre den igen. - I morgen.
Kaptajn, NATO-øvelserne...
Magtdemonstration.
Det tror jeg ikke.
Nå, det tror du ikke?
USA's aggressivitet bliver mere utålelig hver dag.
Vi må køre øvelsen igen!
I morgen.
Fik du dit eksemplar opbevaret ordentligt?
Ja, Piotr holder øje med ham.
I det mindst har vi noget at vise frem -
- fra vores lille jagt-ekspedition. Hvad er det? En Mammut?
Sandsynligvis.
Hvad er du, skat?
Professoren vil have dig optøet tilbage i Moskva, men -
- livet er for kort til at vente.
Kom væk!
Alarm! Alarm!
Hul i skroget, bagbord side!
Undvigemanøvre!
- Nedstigning til 200 meter. - Vi er under angreb!
210!
Få hende op, få hende op!
Det dur ikke!
Viva Las Vegas!
Indtrængen på broen!
Hvem fanden er du?
- Så det er ikke Vegas? - Nej, det her er meget bedre!
En synkende ubåd?
En synkende sovjetisk ubåd!
Frem med våbnene! Tilbagehold dem!
410! 420! Turbinerne virker stadig ikke!
Det bliver de nødt til!
Sidevejs fremdrift! I har stadig sidevejs fremdrift!
Hvad?
Jeres skruer virker uafhængigt af hovedturbinen.
I kan ikke stoppe hende i at synke, men I kan manøvre ubåden sidelæns!
Gør det!
Få disse mennesker væk fra broen nu!
Lyt nu til ham for guds skyld!
Geografisk afvigelse til styrbord, sikkert et højdedrag!
Hvordan ved du det?
Hør, vi har kun mulighed for at stoppe nedstigningen, hvis vi rammer den.
- Gør det... - 600 meter, 610...
Eller ubåden imploderer!
Fuld kraft til styrbord! Alle skruer!
- Hr.? - Nu!
- Tager du imod ordre fra denne galning? - Fuld kraft!
Javel!
660... 680...
Nedstigning stoppet ved 700 meter.
Det ser ud til, vi skylder dig vores liv, hvem end du er.
Det vil jeg holde dig fast på. Det vil måske blive nyttigt.
Gennemsøg dem.
Ja, jeg ved det, det er en kvinde. Gennemsøg dem.
- Klarer vi den? - Ja.
- Er det en løgn? - Sandsynligvis.
Clara, det er en meget farlig tid.
Øst og Vest står på kanten til atom-udslettelse.
- Massere af skydegale fingre på knappen. - Er det ikke altid sådan?
På en måde, men der er kritiske punkter og dette er et af dem.
Hår, skulderpuder, atomvåben.
Det er 80'erne. Alt er større!
Jeg vil gerne bede om en kvittering, tak.
Hvad er dette?
- Clara! Clara! - Doktor!
Nej, nej, nej, nej!
Nej, ikke nu!
Kaptajn, vi kendte ikke typen af dit skib...
- Vi klarer os til redningsskibet kommer. - Hvis det kommer!
Så sænkningen er bare et tilfælde, er det? Hvem er du?
Okay, kaptajn, okay.
Okay, bare denne ene gang, ikke noget hykleri, ingen synsk afhandling -
- eller ambassadør for jorden.
Doktor. Clara og jeg, tidsrejsende. Clara, er du okay?
- Det tror jeg. - Tidsrejsende?
- Vi ankom ud af den blå luft, som I så. - Det gjorde jeg ikke.
Det er dit problem kammerat, ikke mit!
- Vi var ved at synke. - Ja.
- Hvad skete der? - Vi sank.
- Nej, hvad skete der med TARDIS? - Glem det. Hør...
Kaptajn, luften er værdifuld hernede. Lad os ikke spilde den, okay?
Du har ret, måske vi kan spare lidt ilt ved at skyde jer begge?
Hvad betyder det, hvordan vi ankom. Det drejer sig om at komme...
- ...ud. - Præcis!
Førsteprioritet er ikke at blive kvalt.
Tak! Endelig noget fornuft!
- Hvilken stand er ubåden i? - Doktor!
Hvad med radioen? Kan vi sende et...
- Doktor! - Hvad?
Hvad er det, gas? Det kunne være gas!
En ulykke kommer sjældent alene.
Vi borede efter olie i isen. Jeg troede, jeg havde fundet en mammut.
Det er ikke nogen mammut.
Nej.
Hvad er det så?
Det er en iskriger.
En indfødt fra planeten Mars.
Og vi går langt tilbage...
- Langt tilbage. - En marsmand? Det mener du ikke seriøst.
Jeg er altid seriøs... med få undtagelser.
- Doktor! - Bare tag det roligt Clara, de er bange.
De er bange? Jeg er bange!
Nej, nej!
Vent! Der er intet behov for det her.
Hør mig ud!
Du er forvirret, desorienteret. Selvfølgelig er du det.
Du har ligget i dvale i isen. I hvor lang tid?
Hvor lang tid, professor?
Ud fra mine beregninger, 5.000 år.
5.000 år. Det er en virkelig lang lur.
Jeg kan ikke bebrejde dig, hvis du har fået det forkerte ben ud af sengen.
Ingen ønsker at gøre dig fortræd.
Hvorfor fortæller du os ikke dit navn?
Hvad taler du om? Har den et navn?
Selvfølgelig har den et navn og en rang. Dette er en soldat.
Og den fortjener vores respekt.
Det her er vanvid. Det er et monster!
Skaldak.
Hvad sagde du?
Jeg er Stor Marskal Skaldak.
Åh nej.
Din idiot!
Din... idiot!
Stor Marskal Skaldak.
Du... kender ham?
Hersker af Tharsisian, sejrherrer af Phobos kætteri.
Den største helt nogensinde produceret af den stolte marsfolk-race.
Hvad gør vi nu?
Lås ham inde!
Er det sandt?
Sandt?
At jeg sov i 5.000 år?
Det er, hvad professoren siger.
5.000 år!
Iskrigerne har en anden tro, Clara. Et andet kodeks.
Han betragtes som en helt.
Det siges at hans fjender ærede ham så meget -
- at de skar hans navn i deres eget skind før de døde.
Meget fint. Han lyder skøn.
- En iskriger? Forklar. - Der er ikke tid!
Forsøg.
Mars-krybdyr kendt som iskrigerne.
De måtte tilpasse sig da Mars blev kold. De er bio-mekaniske. Cyborgs.
Bygget til overlevelse i den frysende kulde på deres hjemplanet.
Men en pludselig stigning i temperatur, og deres panser står af.
- Som med den kvægstav tingest? - Ja.
Lidt af en designfejl. Det har altid undret mig, at de ikke fik det lavet.
Du fik mig til at fortælle om dem, og jeg sagde, der ikke var tid.
Er han så farlig?
Denne her er.
Find mig mine brødre, hvis I stadig er derude.
Find mig.
Hvorfor lytter vi til denne omgang vrøvl, kaptajn?
Disse mennesker er helt klart fjendens agenter.
Spioner, kaptajn.
Ret dårlige spioner, ven. Vi taler ikke engang russisk!
Hvad?
Jeg taler ikke...
Taler jeg russisk? Hvorfor taler jeg russisk?
Nu? Skal vi gøre dette nu?
- Taler de russisk? - Virkelig, nu?
Det er TARDIS' oversættelses-matrix.
Efter min mening, kaptajn, er denne skabning et våben fra vesten.
- Gør de? - Ja! De er russere!
- Et våben? - Overlevelsesdragt. hvad er alternativet?
Den lille grønne mand fra Mars?
Rettelse. Det er en stor grøn mand fra Mars.
Jeg påskønner ikke din letsindighed, professor.
Hvorfor overrasker det mig ikke? Måske fortæller de sandheden.
Sandheden?
Ja. Et revolutionerende koncept, det ved jeg godt.
Det er essentielt, at vi informerer Moskva om, hvad vi har fundet.
Radioen er i stykker, hvis du ikke havde lagt mærke til det, Stephashin.
De har vores sidste position. De vil finde os.
- Når de gør... - Ja?
Den kolde krig, vil ikke forblive kold for altid, kaptajn.
For guds skyld, Stepashin, du er som en plade, der har sat sig fast.
Vi har andre prioriteter lige nu.
Jeg vil have dig tilbage til reparationerne med det samme.
Vi er nødt til at holde dette skib i live. Du kan gå nu.
Hr.?
Du kan gå, Stepashin!
Alt, vi skulle have gjort, var at lade Skaldak gå, og han ville have glemt os.
Men I angreb ham. I erklærede krig.
"Skad en af os, og du skader os alle."
Det er den gamle marskode.
Kan du høre det? Skaldak har sendt et nødopkald.
Han lader det regne med helvedes ild blot for at lægge en handske på ham!
- Medmindre du taler med den? - Jeg er den eneste, der kan.
Nej. Det er helt udelukket. Vi vil ikke miste dig.
- Jeg gør det. - Hvad?
Du kan tale med den gennem mig.
Skaldak vil ikke tale med dig! Du er en fjendtlig soldat!
- Hvordan skulle han vide det? - En soldat genkender en anden soldat.
Han vil lugte det på dig! Lugte det en kilometer væk.
Og han ville ikke lugte det på dig, doktor?
Bare luk mig derind, før det er for sent.
Det kan ikke være dig eller nogen af dine mænd.
Men det kan ikke være dig.
Der er virkelig kun et valg, ikke sandt?
Jeg lugter ikke af noget.
- Hvad jeg ved af. - Du?
Nej! På ingen måde. Du går ikke derind alene, Clara.
Absolut ikke! Nej, nej.
Aldrig!
Med din tilladelse?
Endelig.
Klar, Clara?
- Ja. - Okay.
Stor Marskal Skaldak.
Honnøren.
Honnør ham, som jeg viste dig.
- Okay? - Godt.
Godt. Gør som vi øvede.
Hersker over den tharsisianske slægt...
Hersker over den tharsisianske slægt. Ved månerne, ærer jeg Dem.
Godt. Det er okay, Clara. Gå tættere på.
Stor Marskal... Jeg...
Vi er kede af det her.
Det er ikke, hvad du fortjener.
Super.
Det er okay, Clara. Fortsæt.
Du er langt væk hjemmefra.
5.000 år.
Og 5.000 år forskudt i tiden.
Lad os hjælpe dig. Du er ikke vores fjende.
Og alligevel er jeg i lænker.
Doktor, hvad skal jeg sige?
Ja, doktor.
Hvad skal hun sige?
Jeg tror, han vil tale med hovedet, ikke halen.
Det hørte jeg godt.
Du er lænket indtil, vi kan stole på hinanden, Skaldak.
Du ville gøre det samme i min position.
Og tænk ikke på at bruge det soniske våben.
Ikke i torpedorummet.
Jeg var flådekommandør for Nix Tharsis.
Min datter stod ved min side.
Det var første gang, hun var i kamp.
Vi sang de gamle sange.
Sange fra den røde sne.
5.000 år. Nu er min datter blevet til støv!
Kun støv.
Nej, nej, nej, hør efter. Dine folk lever, Skaldak!
Spredt over hele universet.
Og Mars vil genopstå, det lover jeg. Bare lad mig hjælpe dig.
Jeg har ikke brug for hjælp.
Der vil ikke være nogen hjælp.
- Vær varsom, Clara. - Jeg er okay.
Nej, Clara, kom ikke for tæt på.
Jeg er okay!
- Doktor, der er noget galt. - Hvad?
Noget er...
Den er der ikke! Den er væk!
Væk?
- Væk, hvad mener du med væk? - Den er sluppet ud!
Det er på tide, jeg ser nærmere på min fjender-
- og hvad dette fartøj er i stand til.
Nej, Skaldak!
Skad en af os, og du skader os alle.
Ved månerne, det sværger jeg.
Clara! Kom ud derfra! Kom ud!
Jeg har aldrig set en gøre det her før!
Jeg har faktisk aldrig set en ude af dets panser før.
Vil den ikke være mere sårbar ude af sin skal?
Nej, den vil være mere farlig.
Clara! Clara!
Kom nu.
Clara!
Clara! Clara!
Clara!
Jeg er okay.
Jeg er okay, jeg er okay!
Hvor gik han hen?
- Hvordan gik det? Var jeg okay? - Det var ikke en prøve, Clara.
- Nej, men... - Du var god.
Virkelig?
Virkelig.
Doktor... signalet, det er stoppet.
Skaldak fik ikke noget svar fra sin marsbrødre.
Nu har han opgivet håbet.
- Håb om hvad? - At blive reddet.
Han tror, han er blevet efterladt.
Han har intet at tabe.
Men hvad kan han gøre? Han sidder fast hernede ligesom resten af os.
Hvor slemt kan det være?
Denne ubåd er proppet med atomvåben, Zhukov.
Proppet til randen.
Hvad tror du Skaldak gør, når han finder ud af det?
"Hvor slemt kan det være?" "Hvor slemt kan det være?"
Det kunne ikke være værre.
Okay... der var jeg for hurtig.
Hallo? Hvem der?
Hvem der?
- Hvad vil du med mig? - Meget.
Kammerater, I kender vores situation...
Reaktoren er druknet, så vi er helt afhængige batteristrøm -
- og vores ilt er ved at løbe ud.
Redning er usandsynlig, men vi har stadig en mission at klare.
Hvis Doktoren har ret -
- så står der kun os mellem dette væsen -
- og verdens ødelæggelse.
Kontrol over ét missil er alt han har brug for.
Vi er undværlige, kammerater...
Vores verden er ikke.
Jeg ved, jeg kan stole på hver eneste af jer til at gøre jeres pligt uden at mislykkes.
Det er alt.
Lyt til mig...
Vi to forstår hinanden...
Denne...
Denne fredstid er ikke noget for os.
Vi er begge krigere...
Og sammen kan vi danne en alliance.
En alliance?
Ja...
For at vinde Den Kolde Krig!
Kolde Krig?
Begge sider er i stand til helt at tilintetgøre den anden.
Det er en tilstand, vi kalder gensidig sikker ødelæggelse.
Gensidig sikker ødelæggelse?
Men dette er ikke sket?
- Nej. - Ikke endnu.
Selvom et missil blev affyret ville det ikke være... det?
"Det"?
Verdens ende. Slut.
Jeg mener, hvad nu hvis de affyrede en ved et uheld? Hvad ville der så ske?
Jeg fortalte dig, Clara. Jorden er som en storm, der venter på at bryde løs, nu.
Begge sider blotter deres tænder, taler om krig.
Det ville kun kræve en lille gnist.
Men verden endte ikke i 1983, vel? Ellers ville jeg ikke være her.
Historien er I stadig forandring. Den kan ændres.
Omskrives.
Hvor mange af os er der tilbage?
12, og vi kan ikke finde Stepashin.
Vi deler os og gennemsøger ubåden.
Et hold bliver her for at bevogte broen.
Det er det? Er det planen?
Det er enten det, eller vi bliver her og venter på, han dræber os.
Okay.
Er det sandt, du aldrig har set en uden for dens skal-dragt før?
Skal-dragt?
Clara!
Når en iskriger forlader sin rustning er det den største vanære.
Skaldak er desperat, han er dødsens farlig, og vi skal finde ham.
Vil denne hjælpe?
Du reddede den!
Nej, den lå på gulvet med denne.
Professor, jeg kunne kysse dig!
Hvis du insisterer.
Senere.
Tror du, det er sandt, hr.?
En marsmand?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro.
Hvorfor har I en kvægstav med på en ubåd?
- Isbjørne. - Selvfølgelig.
Vi støder på dem, når vi borer.
De kan være ret slemme.
Jeg ville bytte en for en iskriger når som helst. De er sødere.
Fat mod, min kære.
Jeg synger altid en sang.
Hvad?
For at holde humøret oppe.
Ja, det kunne gøre det...
Hvis det her var Pinocchio.
Kender du sangen Hungry Like The Wolf?
- Hvad? - Duran Duran, en af mine favoritter.
Kom nu.
Jeg vil ikke synge en sang!
Hvad var det?
Tryk. Bare tryk.
Vi er 700 meter nede, ikke også?
Du skal ikke bekymre dig. Tænk på noget andet.
- Jeg vil ikke synge! - Kender du den ikke?
Selvfølgelig gør jeg det. Vi synger den til karaoke.
Til tøsesjov.
Karaoke? Tøsesjov?
Du taler fremragende russisk, min kære -
- men nogle gange forstår jeg ikke et ord af, hvad du siger.
Hvis vi kommer ud herfra, vil vi være helte!
Hvis vi kommer ud herfra.
De første mennesker i verden, der opdager et ægte, levende...
Rumvæsen?
Jeg ved ikke rigtig. Man hører så meget, ikke?
Om alt det Kreml ikke vil have os til...
Onegin? Onegin?
Du gode gud.
Sønderrevet.
Det er et monster. Et vilddyr!
Nej, professor. Ikke et vilddyr. Metodisk. Han har... skilt dem ad.
Skaldak lærer. Lærer alt om jer.
Jeres styrker...
Jeres svagheder...
Kom
- Bliv her. - Okay.
- Bliv her! Ingen diskussion. - Jeg diskuterer ikke!
Godt!
Det er for de unge at rende sådan rundt.
Clara... hvad er der?
Jeg gjorde det godt.
Jeg mener, jeg gik derind og gjorde de skræmmende ting, ikke?
Jeg gik derind til iskrigeren og det gik fint.
Faktisk, det gik omtrent så dårligt, som det kunne -
- men det var ikke min skyld. - Overhovedet ikke.
- Så det er jeg glad for. - Ja!
Meget.
Og det skal du også være.
Så hvad er der galt?
Da jeg så alle de lig deromme...
Blev det hele så... virkeligt.
Klarer vi den?
Ja, selvfølgelig.
Den er i væggene!
Åh, Stepashin.
Hurtig. Han er hurtig...
Hvad var det?
Som Doktoren sagde, det er bare ubåden der sætter sig.
Fortæl mig om dig selv.
Hvad kan du lide at lave?
Clara?
- Clara? - Ting og sager, du ved.
Ting og sager? Meget oplysende.
Og Doktoren, er det sandt hvad han sagde?
Du er... fra en anden tid...
Fra vores fremtid?
Clara?
- Ja. - Fortæl mig, hvad der sker.
- Det kan jeg ikke. - Men jeg skal vide det.
Det må jeg ikke.
- Jeg kan ikke! - Ultravox, går de hver til sit?
Sjovt. Du er sjov!
Slip hende!
Se selv...
Jeg kan ikke kun lide musik fra vesten...
Nej, gør ham ikke noget!
Du angreb mig!
Mars Lov dikterer, at folk fra denne planet er tabte.
Jeg har nu alle de oplysninger, jeg har brug for.
Det vil kun kræve ét missil at påbegynde processen.
At afslutte denne... Kolde Krig.
Stor Marskal, der er ikke behov for dette. Lyt til mig...
Mit nødopkald er ikke blevet besvaret. Det vil aldrig blive besvaret.
Mit folk er døde. De er støv.
Der er intet tilbage for mig undtagen min hævn.
Der er noget tilbage, Skaldak. Barmhjertighed.
- Barmhjertighed? - Der må være en grund til hans panser.
- Lad os se, skal vi? - Nej, kaptajn, vent!
Jeg vil gøre, hvad der kræves for at forsvare min verden, Doktor.
Ja, fint, men vi er ved at komme videre her.
Vi forhandler, "kæbe til kæbe ikke krig".
- Churchill? - Churchill.
Meget vel, så forhandler vi, men fra styrkeposition.
Fremragende taktisk tænkning, jeg gratulerer, kaptajn.
Tak.
Desværre er din position måske ikke -
- så stærk som du kunne håbe.
Hvad mener du?
Han tilkaldte rustningen.
- Hvordan gjorde han det? - Sonisk teknologi, Clara.
Iskrigerens sang.
Min verden er død, men nu vil der være en ny rød planet!
Rød fra blodet af menneskeheden!
Skaldak! Vent!
Nej! Skaldak! Vent!
Han armerer missilerne.
Hvor er æren i at dømme milliarder af uskyldige til døden?
For 5.000 år siden var Mars centrum for et stort imperium.
Juvelen i dette solsystem.
Befolkningen på Jorden var kun lige begyndt at forlade deres huler.
Fem tusind år er ikke så lang tid -
- de er stadig bare bange børn. Stadig primitive.
Hvem er du til at dømme dem?
Jeg er Skaldak! Denne planet er fortabt under Mars Lov.
Så lær dem! Lær dem, Stor Marskal!
Vis dem en anden måde!
Vis dem, der er ære i barmhjertighed.
Er det sådan, du ønsker at blive husket?
Stor Marskal Skaldak, Jordens udrydder.
Fordi det er, hvad du vil være, hvis du sender de missiler.
Ikke en soldat... en morder.
Fem milliarder liv udryddet. Ingen chance for farvel.
En verden udslukt som flammen fra et stearinlys!
Okay, Skaldak -
- du giver mig ikke noget valg. Jeg er en Timelord, Skaldak.
Jeg kender en smule til sonisk teknologi.
En trussel? Truer du mig, Doktor?
Nej, ikke dig...
Os alle.
Jeg vil sprænge denne ubåd i luften -
- før du kan nå at trykke på knappen, Stor Marskal.
Sprænge os alle i glemmebogen.
Du ville ofre dig selv?
På et sekund.
Gensidig sikret ødelæggelse!
Kig ind i mine øjne, Skaldak.
Kig ind i mine øjne og fortæl mig om, du er i stand til at gøre dette.
Kan du gøre det?
Tør du gøre det?
Kig ind i mine øjne, Skaldak, kom så, ansigt til ansigt.
Nå, Doktor...
Hvem af os blinker først?
Hvorfor tøvede du, der før i mørket?
Du ville dræbe denne mand, husker du det?
Jeg bad dig om at lade være, og du lyttede.
Hvorfor viste du medfølelse dengang, Skaldak, men ikke nu?
Doktoren har ret... Milliarder vil dø...
Mødre, sønner, fædre... døtre.
Husker du den sidste kamp, Skaldak?
Din datter...
Du sang sangene...
Fra den røde sne.
Hvad sker der?
Mit folk lever, de er kommet efter mig!
Vi stiger.
600 meter...
550...
Vi er kommet op, dit folk har reddet os.
Reddet mig, ikke jer.
Bare gå, Skaldak.
Gå i fred.
Vi gjorde det! Vi gjorde det!
Nej, nej! Den er stadig tændt.
En enkelt impuls fra det skib...
Jeg vil ødelægge os, hvis jeg er nødt til det.
Vis barmhjertighed Skaldak.
Kom nu, vis barmhjertighed.
Nu er vi sikre.
Reddede vi verden?
Ja.
Det er det vi gør.
Ja.
TARDIS! Hvor er TARDIS? Det forklarede du aldrig.
- Nå, ja, det skal du ikke bekymre dig om. - Hold op med at sige det! Hvor er den?
Det kunne jeg jo ikke vide, vel?
Vide hvad?
Jeg har rodet lidt. Kørt hende til.
- Det må jeg godt. - Hvad gjorde du?
Jeg nulstillede HADS!
Fjendtlig handlings-forskydnings-systemet.
Hvis TARDIS kommer under angreb, geværild, tidsvinde, den... havet, så -
...flytter den sig.
Åh, Doktor.
Jeg har ikke brugt det i årevis.
Det virkede som en god idé på det tidspunkt.
Nå, men lige meget den skal nok dukke op et sted!
Der kan du se. Genialt.
Strålende!
TARDIS er ved polen.
Så er der ikke langt.
Sydpolen.
Kan vi få et lift?
Oversat af G.Spot: soniczdk - Rex237
Jeg taler til ånden, der bor i dette hus.
Uhyggeligt.
Du kom her ikke efter spøgelset, gjorde du?
Clara, hvor er hun?
Føler du dig overvåget?
Kommer du? Hvorhen? Hen for at finde spøgelset?
Doktor!
Caliburn Spøgelset, Jomfruen fra Mørket, Brøndheksen.
Hun kommer.
Jeg tror, hun er kommet.