- Et kloster fra 1200-tallet. - Vi er i middelalderen.
De pumper noget væk fra øen. Det er syre. De pumper syre.
En fabrik ejet af militæret.
- Vi arbejder for dem. - Jeg skal se de kritiske systemer.
- Hvilke? - Det ved du.
Kødet. En programmerbar substans.
Det er levende. I hælder jeres liv og personlighed ind det.
I gav dem jeres liv. Undrer det jer, at de tog dem?
Det her er... Hvorfor er du kommet?
De er monstre. Fejltagelser. De skal udryddes.
Hvis vi vil leve, så må vi gå i krig.
De kommer grusomt igen. Det er skørt. Det bliver skørere.
Stol på mig... Jeg er Doktoren.
- Hvad sker der? - Gad vide, hvem vi får tilbage?
Ja, en dag... Jeg vendte neutronstrømmens polaritet.
Kødet prøver at håndtere vores gamle regenereringer.
Vil du have en vingummi? Hvorfor? Hvorfor?
- Hvorfor hvad? - Hej, jeg er Doktoren!
- Nej, giv slip. Vi kom videre. - Hold ud. Du kan stabilisere.
Jeg vendte neutronstrømmens vingummi... Vil du have en Doktor?
Doktor... Jeg er... Jeg kan ikke.
- Hold ud. - Nej!
Det var bedre, da de larmede.
- Doktor, kom herhen. - Hej.
- Doktor! - Cybermats. Det har vi tid til.
- Jeg vil være sikker på, du er mig. - De er skabt af Cybermænd.
- Er I sikre på, her ikke er våben? - Det ville være fint med våben.
Hvad skulle vi med våben? Det er en fabrik.
Syre.
- Rory og Amy stoler nok ikke på os. - Tænker vi det samme?
- Det er herligt, vi er på samme... - Bølgelængde.
- Hvad er planen? - Vi redder alle.
Svær opgave. Det lyder godt. Inspirerende at høre mig sige det.
Kom nu!
- Hvad nu, Doktor? - Vi må hellere komme i gang.
- Undskyld. Vi skulle lave et par... - Regler. Formulere en...
- Protokol. Meget fornemt. - En protokol mellem os.
Det er godt, I ikke er forvirret.
- Sarkasme. - Hun er god. Træk vejret.
- Vi skal have jer væk fra øen. - Og gangerne.
Husk lige, at de vil slå os ihjel.
- De er bange. - Vi er fanget, Doktor.
Det tror jeg ikke. Karret med kødet er tilsluttet oppefra.
Men rørene må gå ned i en tunnel eller et eller andet, ikke?
Hold da fest. En flugtvej. Jeg kan se, hvor imponerende jeg er.
- Siger vi tit "hold da fest"? - Fint. Glem det. Vi er stressede.
Hold op. Hold op. Hold så op.
- Hæren sender folk. - Fastlandet må kontaktes.
- Hvad med Rory og Jen? - Stedet er en labyrint.
- I har sikkert en computer. - Med strøm kan vi søge efter dem.
Du sagde, jeg skulle trække vejret.
Jeg kæmper med det.
- Syren ætser stenene. - Det danner asphyxiangas.
- En hvad for noget? - Kvælningsgas. Meget tung.
Evakueringstårnet. Denne vej.
Den pokkers hovedpine. Jeg er så træt.
De kan være hvor som helst. Hvordan finder vi dem?
Der er gas derude, så de er taget hen til evakueringstårnet.
- Hvorfor stopper vi dem ikke? - Det er en smal døråbning.
Jeg kan nemt forsvare den. Det kan hun også.
Jeg hostede så meget, at jeg forstrakte en muskel.
Det er på vej væk igen. Pyha.
Det er midnat. Det er Adams fødselsdag.
Min søn er fem år nu. Tillykke min dreng.
Tillykke med fødselsdagen, Adam.
Han er sikkert så spændt. Han står op tidligt op.
Det er sjovt. Han har en dans, når han er meget spændt.
Hør her. Jeg prøvede at blokere minderne, men jeg må huske det.
- Øjnene forsvinder til sidst. - Hvad taler du om?
Når de destruerer os, så smelter øjnene til sidst.
Der er et spørgsmål i øjnene: Hvorfor?
Hvorfor skal vi lide for menneskenes skyld?
Der er ti millioner i Indien.
Vi kan kontakte dem og inspirere dem til at rejse sig.
En revolution. Hør her... Jeg vil bare være i fred.
De smelter dig. Er du blevet så menneskelig, at du har glemt det?
Husk de gange, du blev taget ud af drift eller henrettet.
- Nej. Det kan vi ikke huske. - Men det kan jeg.
Det er os mod dem.
Hun har ret.
Jeg har en plan, der vil udrydde dem alle sammen.
- Kan du få strømmen tilbage? - Der er altid lidt strøm.
- Det klistrer til ledningerne. - I gør hinandens sætninger færdige.
Intet problem.
Du sagde, TARDIS lå i syre. Bliver den ikke ødelagt?
Hun er en hårdfør, gammel sag. Hårdfør, gammel og sexet.
Hårdfør, pålidelig og sexet.
Kom nu. Hvordan kan I begge... være virkelige?
Fordi... det er vi. Jeg er Doktoren.
Vi har begge 900 års minder, og vi går med den samme butterfly.
- For butterflys er seje. - Hvordan aflæste kødet dig?
Da jeg undersøgte det. Sådan blev en ny Doktor skabt.
- En af jer var her først. - Jeg trådte i syre og fik nye sko.
Det skete ikke for mit smarte selv her.
- Er du tilfreds nu, Pond? - Kald mig ikke Pond, tak.
- Hvad? - Du kan bedre lide ham end mig.
Nej, jeg... Du er fin og sådan. Men han er Doktoren.
- Du er næsten Doktoren. - Næsten en Doktor er ingen Doktor.
- Overreager nu ikke. - Det er ligesom at hedde Smith.
- Sådan. Vi har atter kommunikation. - Find Rory.
- Kom nu, Rory. Hvor er du? - Han er der ikke.
- Du havde ret. Der er strøm. - Jeg kender mig selv, drenge.
- Hun kontakter fastlandet. - St. Johns her. Det er et nødkald.
- Lad os se, om vi kan opsnappe det. - St. Johns til fastlandet.
Vi får ikke et signal gennem stormen. St. Johns til fastlandet.
- Skifter. Det haster. - Vi kan høre jer, St. Johns.
- Vi har haft mange problemer her. - Vi anmoder om evakuering.
Stormen har påvirket gangerne. De er gået amok.
Vores gangere angriber os. Vi skal væk fra øen, og de skal udslettes.
Forstået, St. Johns. Vi sender en transport.
Vi skal hentes på taget af evakueringstårnet.
Kaptajn, yderligere transmissioner skal have følgende kode.
Jeg skriver det, hvis nu de lytter med.
Se lige, hvor kvik jeg er. Derfor min store løn.
Forstået. Vi henter jer og sætter kødet ud af drift.
Jennifer har ret. Vi må slås, hvis vi skal overleve.
Termostatisk tilsidesættelse afvist. Kræver accepteret kilde.
Jeg er accepteret. Jeg er Jennifer Lucas.
- Vi skal ud herfra. - Vi går ingen steder uden Rory.
Jeg vil også finde dem, men der er altid ofre, ikke.
- Hvad laver du? - Et forsinket telefonopkald.
- Hvorfor et telefonopkald? - Fordi jeg er optimist, Amy.
Jeg håber på de største ting og drømmer de umulige drømme.
Hjulene er sat i gang.
Der kan kun være en. Glem det. Fortsæt bare.
Amy? Hvad skete der?
- Det er hende igen. - Hvem?
En kvinde med klap for øjet. Hun åbner vægge og stirrer på mig.
Det er ikke noget. Det er et tidsminde. Et fatamorgana.
Det er inde i mit hoved.
- Hov, vent lige lidt. - Lad mig.
Undskyld... det jeg sagde med, at du næsten var Doktoren...
Det er bare hårdt, for jeg har oplevet så meget med ham.
Jeg har endda set ham... Jeg har set øjeblikket, hvor han...
Kan du dø? Hvis I er den samme, så kan du dø.
Du kan blive slået ihjel. Det har jeg måske set.
- Hvorfor? - Fordi du inviterede os.
Du er død!
Hvorfor? Det er det eneste, jeg siger. Hvorfor?
Jeg kan mærke dem. De vidste, de skulle smides væk igen.
Ikke igen. Vær sød. Så destrueres de. De føler døden.
Det er det eneste, de siger. Hvorfor?
- Hvorfor? - Hold ham væk fra mig.
- Kunne du mærke det? - Ikke så stærkt som dig.
- Undskyld, Amy. - Nej. Du er ikke til at stole på.
Jeg er forbundet med kødet. Jeg forstår, hvad det har brug for.
- Hvad du vil. Du er selv kødet. - Det er stærkere. Det kan vokse.
Dets celler kan dele sig.
Nu vil det gøre det af sig selv. Det vil have hævn.
Det lider. Det er meget vredt. Det vil have hævn.
Du er ikke Doktoren og bliver det aldrig. Du er en kopi.
Doktor, måske skal du gå derhen.
Vent lige lidt. Jeg er ham, og han er mig.
Vi har intet problem med dig, men hvad angår din ganger...
- Vær ikke tåbelig. - Buzzer!
Helt sikkert, chef.
- Sæt dig ned. - Behagelig tønde, så hvorfor ikke?
Er det virkelig det, I vil?
- Hjælp mig. Hold dig væk. - Jen?
Jen!
- Rory? - Undskyld, men hun fandt mig.
- Hør på mig, Rory. - Hør ikke på hende.
Jeg er Jennifer Lucas. Hun er kødet.
Det er transporten. Vi er lige over jer, men kan ikke nå ned.
Gammastøjen vil ødelægge vores navigationssystemer.
- Hallo? Kan I høre mig? - Jeg går ud og leder efter Rory.
Vi kan bruge den soniske. Gangere har et andet signal.
Så er den anden Doktor anderledes.
- Han er Doktoren. - Jeg kan se forskel.
- Og det er ikke en fordom? - Vi har oplevet for meget sammen.
Den ene af jer er et menneske. Den anden har jeg talt med.
Fortæl mig sandheden. Doktoren ønsker, I lever. Det gør jeg også.
Det er en flot ide, Rory. Men kødet vil slå os ihjel.
Du halter. Det gør du ikke.
- Kan en ganger ikke halte? - Vis mig dit ben.
Jeg brændte mig i selen. Hun lyver. Hun siger det, du gerne vil høre.
Man kan ikke simulere et brandsår. Nej. Lad være.
Hold op! Hold op! Det nytter ikke noget at slås.
Hold nu op.
Jen! Begge to. Hold så op.
Hun angreb mig. Jeg ville ikke...
Jeg vidste, du ville finde mig. Vi må stole på hinanden, Rory.
Fint. Kom med. Lad os gå.
Kameraet virker. Vi kan se dem.
- Det er Rory og Jennifer. - De er på vej til termostaten.
Lad os hente dem.
- Vent lige. - Du kan ikke lade ham gøre det.
- Er jeg skør, Doktor? - Du koblede hjernen til en planet.
- Så kunne du vinde et væddemål. - Han skal ikke. Jeg gør det.
Jeg vil gerne have, at han gør det.
Og jeg giver mig ikke.
Så skal han have selskab, ikke?
- Det er fint. Jeg tager mig af ham. - Tak, Buzzer. Det skal nok gå.
Jeg finder ham.
Jeg kan ikke forklare det nu, men du skal stole på ham, Amy.
Sæt nu, du tager fejl?
Det er termostaten. Vi styrer iltforsyningen herfra.
- Hvad? - Vi skal rense luften.
Hold udkig efter gangere.
Rory!
- Hvad er problemet? - Jeg kan ikke dreje hjulet.
- Er du stærk? - Jeg henter de store kanoner.
Først den her.
Menneskelig kilde genkendt.
Termostatisk tilsidesættelse godkendt.
Temperaturen stiger. De har slået kølesystemet fra.
- Hvorfor? De slår os ihjel. - Der er kogende syre under os.
Det varmer hele øen op. Hvor lang tid har vi?
Gangere eller ej. Vi skal væk nu.
Transport. Vi skal evakueres. Hvor er I? Kan I høre mig?
- Cleaves? Sæt dig ned. - Jeg har det fint.
- Du ser ikke godt ud. - Det gør monstre aldrig.
Jeg har det fint. Jeg kan huske, lægerne tog prøver.
- Jeg venter på resultatet. - Det er en blodprop i isselappen.
Hvordan kan du...
- Er den inoperabel? - På Jorden, ja.
Jorden er det eneste...
...der tilbydes. Jeg er ikke ung, og du er ikke en vejrmand.
- Noget faldt sammen. - Vi kan ikke blive her.
Cleaves til transporten. Vi kan ikke hentes fra evakueringstårnet.
- Hvad er kodeordet? - Kodeordet er...
Cleaves, den er død. Vi skal væk. Vi skal ned og tænde kølerne.
- Jeg omdirigerer transporten. - Du kan ikke gætte kodeordet.
Jo, for jeg skabte det. Transport, kan I høre mig?
- Cleaves, du blev afbrudt. - I skal hente os i gårdspladsen.
Gårdspladsen. Hvad er kodeordet?
Kodeordet er: "frække dreng".
- Forstået. Hvad med gangerne? - Nej, de er udryddet.
- Slemme dreng. Godt gået. - Jeg var heldig.
Vi er den samme person.
Dette lokale er altid aflåst. Boltene blev sikkert ødelagt.
Hvad er det?
Det er kød, der er smidt ud. Det var sikkert defekt. Smidt ud.
En af mine gangere.
De ligger og rådner. De er ved bevidsthed. Sikken et helvede.
Cleaves og firmaet... hvordan kan de gøre det?
Hvem er de virkelige monstre?
Det kan ikke fortsætte.
Folk skal vide det.
Fint, Rory. Jeg har en ide. Du kom. Vi har et bånd.
- Vi stoler på hinanden. - Ja.
Så stol på mig nu.
- Jeg får et signal. - Menneske?
Ja, men det bliver svagere. Det er skidt.
Nej! Signalet er væk. Hun er død.
Hun holdt fat, men hun... er netop gledet bort.
Jennifer... undskyld. Hun har været her i flere timer.
- Hvis den virkelige Jen er her... - Så har Rory problemer.
Undskyld... Chefens ordre. Det er os mod dem.
- Øjnene har det. - Hvorfor er de her?
De anklager... os.
Ignorer dem. Der er ikke langt igen.
Hvorfor blev jeg ikke postbud som min far?
Jeg er her. Jeg er her.
Jeg er hos dig.
Jeg ved, det gør ondt.
Jeg er ked af det. Fald i søvn.
- Sov... - Du slog hende ihjel.
Du slog Jen ihjel.
Jeg er stærkere, Buzz.
Jeg kan vokse.
Det er en kemisk kædereaktion. Jeg kan ikke stoppe den.
- Det hele springer i luften. - Hvor lang tid har vi?
En time. Fem sekunder. Noget midt i mellem.
Ud!
- Er alt vel? - Åh, Rory.
Jennifer fandt en udvej under krypten.
- Krypten? Den er ikke på kortet. - Den fører helt ud.
Måske også under TARDIS. Følg efter mig.
- Har I noget mod hovedpine? - Sådan vil de altid behandle os.
Forstår du det nu? Du er jo en af os, Doktor.
Kald mig Smith. John Smith.
- Vi tager ikke af sted uden Buzzer. - Jeg henter ham.
Doktor, hør her. Jeg var ikke helt ærlig.
Vent, Jen. Vi skal ikke låse. De skal se, hvad vi fandt.
- Det tror jeg ikke. - Rory Pond! Roranicus Pondicus.
De smider gammelt kød væk. Det er levende. Det skal folk vide.
- Der er ikke tid, Rory. - Er du sikker på det her?
- Jeg er ikke sikker. Luk dem ud. - Pigen blev stærk.
- Hvad? - Pigen i de røde gummistøvler.
Hun blev stærk, Rory. Jeg fortalte dig det.
Men det var ikke... Det var den anden Jennifer, der sagde det.
Nå? Hvilken anden Jennifer?
Det var...
Vent. Du snød mig. Slip mig. Åbn døren. Undskyld, Amy.
Nej!
- Vi skal have vores frihed. - Jeg beklager også, Miranda.
Af alle mennesker valgte du en med en blodprop.
Sort uheld. Velkommen til menneskeheden.
Det bliver for varmt og fylder lokalet med syre.
- Kan vi ikke stoppe det? - Nej, det kan vi ikke.
Du lavede endnu en ganger, så du kunne snyde mig.
Jeg fandt dig. I var begge to kød. Du snød mig til at stole på dig.
- Jen er død, ikke sandt? - Hun er væk, Rory.
Vi lander nu. Gør klar til evakuering.
Menneskene smelter som fortjent. Fabrikken bliver ødelagt.
Når vi når fastlandet, begynder kampen. De har ikke en chance.
Du er en af os, Doktor. Vær med i revolutionen.
Jeg lukker dem ud.
Umuligt...
- Det går ikke. - Jeg lytter, hvis du har en plan.
Hvis du har, så kan vi besøge en planet, hvor de er lutter ører.
- Vi kan ikke lade dem dø. - Ring, ring...
- Doktor! - Ring, ring...
Syren gnaver sig gennem.
- Bliv der. - Fint nok.
Det er telefonen. Fint, jeg tager den selv. Bliv her.
- Tak, fordi de bruger hologram... - Hej, Adam.
Jeg er Doktoren. Den anden Doktor. Smith.
Det er kompliceret og kedeligt. Det er din fødselsdag.
Har du hoppet på sengen?
- Ja, meget højt. - Du fik vel chokolade i morges?
Jeg tror, du vil tale med din far.
Ja, ja, ja... Farmand...
Du er fin nok, Jimmy. Hvad betyder den anden? I er den samme far.
Kom nu. Adam venter.
Far? Hvad er det for en lyd, far?
Hvad sker der, far?
Du snød ham til at være svag.
Nej, jeg hjalp ham med at gøre en human handling.
Kan andre lide lyden af det? En human handling.
- Tøm syren i krypt nummer et. - Gør det ikke.
Jeg har fået nok. Hvad er pointen med den åndssvage krig?
Se dig, Jen. Du var en sød pige. Se dig nu.
Du er som taget ud af et mareridt.
Der skal ikke bo monstre i min verden.
Du kan ikke forhindre, at fabrikken smelter, chef.
- Jeg får min hævn uden dig. - Det behøver ikke være hævn.
Det kan være meget bedre end det.
Lad mig komme igennem.
Vi kan ikke gøre noget. Syren har nået hans hjerte.
- Hold ud. - Jeg er ret flot fra denne vinkel.
Jeg er... ked af det. Jeg er kopien.
- Adam fortjener sin virkelig far. - Hold mund.
Hvad skal jeg gøre? Hvad som helst. Bare sig det.
Som tingene er... Nu er det op til dig.
Du skal være en far. Du kan godt huske hvordan, ikke?
Jimmy Wicks. Du er blevet far.
Far? Hvor er min far?
Far, det er mig.
Hej, solstråle. Hvad laver du?
- Jeg åbner alle mine gaver. - God dreng.
Du skal have det sjovt i dag.
Husk, at din far elsker dig rigtig meget.
Hvornår kommer du hjem?
- Far kommer hjem i dag, Adam. - Hurra.
Af sted.
Løb... Løb. Løb!
- Taget giver efter. - Vi må stoppe hende.
- Døren kan ikke låses. - Det kan døren for enden.
Nej!
Her kommer hun.
Hun kan virkelig gøre sin entre.
- Ind i boksen. - Af sted, af sted.
- Gå om bord. - Jeg tager ikke af sted.
- Af sted. - Gå nu.
- Nu har vi chancen. - Jeg holder døren, til I er væk.
- Vær ikke dum. Hvad så med dig? - Det hele springer i luften.
- Men jeg kan stoppe hende. - I kan begge overleve.
Måske skal jeg blive i stedet. Mr. Smith.
Nej, naturligvis ikke. Jeg har rejst med ham. Du er fantastisk.
- Du er ikke ham. Beklager. - Vi byttede sko, Amy.
- Jeg er Doktoren. - Jeg er kødet.
- Du er den virkelige Doktor. - Nej. Det var jeg aldrig.
Vi skulle vide, om vi blev behandlet ens. Vi lærte om kødet.
Det kunne vi kun gennem dine øjne.
Jeg troede ikke, det var muligt.
Du er meget bedre, end jeg troede.
Pres, Amy. Men først når hun siger til.
Kom nu, Amy.
- Så er min død kommet. - Men nu er vi ikke inviteret.
Din molekylære hukommelse kan overleve. Måske er det ikke enden.
Hvis jeg kommer og stjæler dine kiks, så havde du ret.
Doktor! Nej!
- Også dig, Cleaves. - Jeg bliver.
- Det er ikke tiden. - Det er min fabrik. Jeg bliver.
Storslået, Miranda Cleaves. Pas på kopier.
Smut med jer.
- Den her opløser hende. - Men også os.
- Måske kan vi komme tilbage igen. - Fra en forstøvning? Hvordan?
Geronimo!
Energien fra TARDIS stabiliserer jer for altid. I er mennesker.
Hvad sker der med mig? Jeg har stadig den.
Jeg har noget mod det.
Den er... lille og rød. Det smager af brændte løg.
Men det vil ordne din blodprop.
Gode slutninger.
- Hej med dig, min ven. - Far, du er hjemme.
Hej min dreng. Hvordan går det?
- Vil du have, at vi gør det? - Firmaet siger, problemet er løst.
Du må fortælle dem, at det kun lige er begyndt.
De skal forstå, hvad de gør ved kødet. Stop dem.
Husk, at folk er gode, Dicken. Inderst inde er de gode.
Jeg kan ikke hade dem. Jeg er en af dem.
Folk døde. Så sørg for, at det, I siger, gør en forskel.
Er du klar?
- Side om side. - Det kan du tro, chef.
- Er alt vel? - Jeg sagde, træk vejret, Pond.
- Husker du? Træk vejret. - Hvorfor?
Træk vejret.
- Hvad fejler hun? - Hjælp hende ind i TARDIS.
Doktor! Hvad sker der med hende?
Det er veer. Hun skal føde.
Sagde han... Nej, naturligvis ikke. Rory, jeg kan ikke lide det her.
Du bliver nødt til at forklare.
Blomster og bier? Jeg ville se det tidlige kød.
Det er derfor, vi tog af sted.
Jeg ville have sat jer af, men ting kom i vejen. Tossestreger.
- Smukt ord. Tossestreger. - Er alt vel?
Jeg lærte, hvordan signalet til kødet blokeres.
- Hvilket signal? - Signalet til dig.
Doktor?
- Gå væk fra hende, Rory. - Hvorfor? Nej.
Jeg vil være så human som muligt. Men jeg er nødt til det. Gå væk!
Nej...
- Jeg er virkelig bange, Doktor. - Det skal du ikke være. Hold ud.
Jeg sværger, vi kommer efter dig. Uanset hvad, så finder vi dig.
Jeg er lige her.
Nej, det er du ikke. Du har ikke været her i meget lang tid.
Åh, nej...
Nå, min kære. Du er vist klar.
Den lille er på vej.
Nu kommer den... Pres...
FORTSÆTTES...
Anders P. Sørensen Broadcast Text International A/S