Sjeti se, sjeti, studeni je peti.
Barut, izdaja i urota.
Ne znam zašto bi se ta izdaja zaboraviti trebala.
No što s čovjekom? Znam da mu ime bijaše Guy Fawkes.
I da je 1605. pokušao dići u zrak Parlament.
No tko je bio? I kakav?
Kažu da pamtimo ideju, ne čovjeka jer čovjek griješi.
Mogu ga uhvatiti, ubiti i zaboraviti.
No nakon 400 godina ideja još može promijeniti svijet.
Vidjela sam moć ideja.
Vidjela kako ubijaju za njih. Umiru braneći ih.
No ideju ne možeš poljubiti, dodirnuti je, zagrliti.
Ideje ne krvare. Ne osjećaju bol. Ne vole.
No meni ne nedostaje ideja.
Nego čovjek. Zbog kojeg sam se sjetila 5. studenoga.
Kojega nikada neću zaboraviti.
Bivši SAD očajnički trebaju medicinski pribor
pa su poslali kontejnere žita i duhana.
Gesta dobre volje, kažu. Zanima vas što mislim?
Slušate moju emisiju pa vas zanima.
Vrijeme je da kažemo kolonijama što mislimo.
Da se vratimo na onu čajanku prije nekoliko stotina godina.
Hajdemo na dokove i bacimo ta sranja.
Gdje spada sve ostalo od Sranjskih Američkih Drekova.
Tko je uz mene?! Tko?!
Svidjelo vam se? Sranjski Američki Drekovi.
Ta je zemlja imala sve.
A što je sada, 20 godina poslije? Najveća kolonija gubavaca. Zašto?
Bezbožništvo.
Ne zbog rata koji su počeli, kuge koju su stvorili. Zbog Božjeg suda.
Nitko ne bježi prošlosti. Ni Božjem sudu.
Mislite da On nije gore? Da ne gleda ovu zemlju?
Kako drukčije objasniti? Prošli smo Njegovu kušnju.
Učinili što smo morali. Islington. Enfield. Bio sam ondje. Vidio.
Useljenike. Muslimane. Homoseksualce. Teroriste.
Bolesne degenerike. Morali su nestati.
Snaga u jedinstvu, jedinstvo u vjeri.
Bogobojazan sam Englez i ponosim se time!
Sad je dosta, hvala lijepa.
O, sranje!
Na snazi je policijski sat.
Svi uhvaćeni bez dozvole bit će uhićeni.
Ovo je za vašu zaštitu.
Oprostite, gospođice. - Nisam vas vidjela.
Žurba? Policijski je sat.
Ujak mi je bolestan. - Što misliš, Willy?
To je sranje. - Pogriješila sam.
Ne smijem biti vani.
Pobrini se za nas prije nego što odeš ujaku.
Prijatelj mi je bolestan. - Jako. Jako sam tužan.
Može se osjetiti. - Ne diraj me!
Mačka ima pandže. - Zaprijetila nam je.
Znaš što to znači?
Možemo iskoristiti svoje pravo. - A ti ćeš ga progutati.
Bože, vi ste Prokazivači. - Shvatila je.
Nisam znala. Žao mi je. - Nije. Ali bit će.
Ako do zore ne budeš najnesretnija u Londonu,
bit ćeš najpotrošenija.
Nemojte! Idem doma! Neću to ponoviti!
Što mislite? - Pošteđen, razmažen.
Pomozite!
Višestruka zloća prirode pade na njega.
Koji vrag?
Dijeli sreću oštricom koja se dimi od krvi pogubljenih.
Mi smo Prokazivači.
Često nas krive, dokazano je
da predanošću i bogobojaznim djelima zasjenjujemo vraga.
Što to znači? - Pošteđeni...
Neću ti nauditi. - Tko si ti?
Tko je oblik koji ima funkciju. Ja sam maskiran čovjek.
Vidim to. - Dakako.
Samo komentiram paradoks kada pitaš maskiranoga tko je.
Tako je.
No dopusti mi da ove noći
opišem karakter ovoga dramskog lika.
Voilá! Po izgledu sam iskusan glumac,
koji zahvaljujući sudbini glumi žrtvu i zlotvora.
Ovaj lik posljednji je dokaz glasa naroda koji je nestao.
Ipak, ova pojava bivše tlake stoji pred tobom
i prisegnula je da će uništiti gadove koji promiču poroke
te nasiljem stišavaju i kontroliraju ostale.
Jedina je presuda osveta.
Prisega, ne obećanje jer vrijednost i istinitost toga
jednog će dana opravdati vrle osvetnike.
Zapravo, moj govor postao je dosadan
pa ću dodati da mi je čast upoznati te. Zovi me V.
Jesi li ti luđak? - Sigurno će tako reći.
S kim razgovaram? - Ja sam Evey.
Evey? Dakako da jesi. - Što to znači?
Da ja, kao i Bog, ne vjerujem u slučajnost.
Ozlijeđena si? - Ne, nisam.
Zahvaljujući tebi. - Samo odigrah svoju ulogu.
Voliš li glazbu? - Valjda.
Ja sam vrsta glazbenika, idem na poseban nastup.
Kakav glazbenik? - Udaraljke su mi specijalnost.
No večeras ću pozvati cijeli orkestar.
Bila bi mi čast da mi se pridružiš.
Ne. Moram kući.
Bit će nešto što još nisi vidjela. Poslije ćeš sigurno stići kući.
U redu.
Divno je ovdje gore. - Nema savršenije pozornice.
Ne vidim glazbala. - Moć zapažanja dobro te služi. No čekaj.
Ovaj koncert posvećujem Pravdi.
U čast odmora na koji je otišla odavde.
Zbog uljeza koji ju je zamijenio.
Znaš koji je dan? - 4. studenoga?
Više nije.
Sjeti se, sjeti, studeni je peti.
Barut, izdaja i urota.
Ne znam zašto bi se ta izdaja zaboraviti trebala.
Prvo uvertira.
Da. Da, gudači.
Slušaj, čuješ li? Sada limeni duhači. - Čujem!
Vidi, mamice! Sviraju glazbu!
Kako to činiš? - Čekaj. Evo crescenda.
Krasno, zar ne?
Imali ste četiri sata. Bolje da imate rezultate.
Sud je zatvoren. Svjedoci su zatočeni.
Dobro. G. Etheridge? - Našli smo magnetofon spojen na razglas.
Glazba je bila Uvertira 1812. Čajkovskoga. - Da je više ne čujem.
Udvostručili smo ophodnje i prisluškivanje telefona.
Što poduzimamo? - Zovemo to hitnim rušenjem.
Nekoliko stručnjaka govorit će u prilog tome.
Želim da Prothero govori o opasnosti starih zgrada.
Novi sud bit će simbol našeg vremena
i budućnosti kojom ćemo biti nagrađeni.
Više je kamera snimilo terorista.
Maska onemogućuje identifikaciju rožnice.
Imamo sliku djevojke koju su Creedyjevi ljudi uhvatili.
Tko je ona? - Nismo sigurni. Radimo na tome. - Još nešto?
Našli smo mjesto lansiranja vatrometa i trag eksploziva.
Unatoč visokoj sofisticiranosti, to su uređaji domaće izrade
od pristupačnih kemikalija pa im je teško ući u trag.
Tko god on bio, kancelare, dobar je.
Poštedite nas profesionalnih primjedbi.
Ispričavam se. - Ovo je ispit.
Ovakve su stvari pitanje vjere.
Neuspjeh budi sumnju u sve što vjerujemo.
Sumnja će vratiti zemlju u kaos, a to neću dopustiti.
Želim da terorista nađete kako bi shvatio što je doista teror.
Engleska pobjeđuje.
Misliš da će ljudi povjerovati? - Zašto ne? Ovo je BTN.
Javljamo vijesti, ne smišljamo ih.
To je posao vlade.
Ekipa koja je rušila stari sud
željela ga je ispratiti na veličanstven način.
Iako se rušenje duže planira,
glazba i vatromet nisu bili planirani.
Vjeruješ u ta sranja? Nije bilo rušenja. Vidjela sam.
Jesi li ti? - Ne, sinoć sam bila...
Da, bila si kod tatice Deitricha.
Evey, ovdje si. Još radiš za mene?
Oprosti, Patricia. - Dva espressa i tri kave.
Deitrich je spreman za čaj.
Ne shvaćam. Zašto je maskiran u Fawkesa? On je napao Parlament.
Još ima 16 sati. Možda tek počinje.
Trag o curi. - Sviđa mi se. Krava koju razapinju. No neće to odobriti.
Napiši ponovno. Moram ići.
Nikad me privlačnija žena nije iznevjerila.
G. Deitrich? - Gordon. Uz g. se osjećam još starijim.
Išla sam k tebi, no naišla sam na Prokazivače.
Prestrašila sam se i otišla kući.
Nakon sinoć, policijski sat bit će još gori.
Imam te.
Zdravo, Frede. - Sve pregledano?
Nije, puno je bombi. - Čekaj do reklama da ih detoniraš.
Zašto gledaš ta sranja? - Laserska cura je super.
Što je to? - Tek je došlo. Za Studio 3.
Valjda za Prothera. Da netko derištu kaže da mu ovo nije igralište.
Koji je ovo vrag?
Stavi to onamo dok ne shvatim čemu služe.
Ovo je ozbiljno. Roditelji su bili politički aktivisti.
Uhićeni kada je imala 12 godina. - Što je bilo s njom?
Program za maloljetnike, pet godina.
Trebamo potporu, minimalnu.
Želim je ispitati dok ne nestane kod Creedyja.
Tko je to? Ne šalim se.
Pokaži isprave ili ću te kao Storm Saxon.
Sranje!
Pokret!
Pazite na dizala. Ostali za mnom.
Pažnja, pažnja. Sve osoblje neka napusti zgradu.
Ovo nije vježba.
Koji se vrag događa? - Zaglavljena su.
Provali.
Dominic!
Policija! S puta!
Prokletstvo!
Reći ću što znam. Engleska pobjeđuje.
Ispraznite hodnike.
Pomozi.
Tata, što je TV-u?
Dobra večer, Londone. Najprije isprika.
Kanal je za hitne slučajeve! - Cijenim svakodnevnu ugodu,
sigurnost poznatoga, smirenost ponavljanja...
Pakao! - No u duhu sjećanja,
gdje se važni događaji iz prošlosti povezani s nečijom smrću
ili krajem krvave borbe, slave lijepim praznikom,
trebamo obilježiti ovaj 5. studeni,
prekidajući svakodnevni život i razgovarajući.
Neki ne žele da govorimo.
Da razmislim! - Doći će uskoro naoružani ljudi.
Kancelar Sutler. - Dok se palica koristi za razgovor,
riječi zadržavaju svoju snagu. Riječi daju sredstva smislu,
a onima koji slušaju naglašavaju istinu.
Nešto je jako loše u ovoj zemlji, zar ne?
Vi ste ga osmislili. Htjeli ste da ga vidi London.
Okrutnost i nepravda, nesnošljivost i tlačenje.
Imali ste pravo prigovora.
Sad imate cenzore koji vas prisiljavaju na podložnost.
Trebamo kamere. - Kako se to dogodilo? Tko je kriv?
Neki su odgovorniji.
I oni će snositi odgovornost.
Ako tražite krivce, samo pogledajte u zrcalo.
Znam zašto ste to dopustili. Znam da ste se bojali.
Rat, teror, bolest. Istodobno je nastalo više problema
koji su vam pomutili razum i pamet.
Strah vas je svladao i u panici, okrenuli ste se kancelaru Sutleru.
Obećao je red i mir.
Tražio je samo vaš tih i poslušan pristanak.
Gotovo su se probili.
Sinoć sam htio prekinuti šutnju. Uništio sam stari sud
da podsjetim zemlju što je zaboravila.
Prije više od 400 godina jedan je čovjek
pokušao 5. studeni zauvijek urezati u sjećanje.
Htio je podsjetiti svijet da su poštenje, pravda i sloboda
više od riječi. To su stavovi prema životu.
Ako su vam zločini vlasti nepoznati,
onda nemojte obilježiti 5. studeni.
No ako isto vidimo, osjećamo i tražimo, stanite uz mene
godinu dana od danas pred vrata Parlamenta
i zajedno ćemo im dati
5. studeni koji nikad neće biti zaboravljen.
Koristi naše strojeve za maglu.
Čuvajte izlaze. Nitko ne smije van. Ostali za mnom.
Lijevo. Vi desno. Raširite se!
Ne pucajte! Molim vas!
Ne pucajte!
Maskirao nas je sve! - Isuse!
Ne pucajte!
Nitko ni makac! Ako imate masku, na koljena.
Skinite im maske. - Brže!
Bomba je spojena na timer u režiji.
Jonese, izvedi sve bez maske.
Marshale, pomozi mu ga nositi. Ostali naprijed.
Brže! Svi van!
Dascombe? Znaš koliko treba da se ovo obnovi?
Znaš što radiš?
Ne pucajte u mene! On je!
Na koljena!!!
Nemojte mi nauditi!
Evo.
Uspio sam!
Ni makac. Ruke na glavu ili pucam!
Doista sam zadivljen reakcijom policije.
Nisam očekivao da ćete biti toliko spremni.
Bili smo već ovdje. Nesreća, stari.
Ne znam baš.
Prekidamo program radi stravičnog izvješća
o terorističkom preuzimanju TV-postaje koje je upravo završeno.
Poludjeli terorist poznat samo kao V,
napao je režiju eksplozivom i drugim oružjem,
protiv nenaoružanih, kako bi propovijedao mržnju.
Dobili smo ovu snimku hrabre policijske akcije.
Stani! Ostani gdje jesi ili pucamo! Stani!
Iako još nema službenog izvješća,
vjeruje se da je tijekom junačkog napada terorist ubijen.
Sranje! - Kako vlasti kažu, opasnost je prošla.
Terorist je mrtav.
Ovdje. Što misli? - Želi je ostaviti.
Nakon što ga je spasila.
Terorist je. Neće postupiti kao mi.
Dijelom je čovjek. A ona sada mora ostati s njim.
Prestrašio si me. - Ispričavam se. Dobro se osjećaš?
Da, hvala. Što je ovo?
Moj dom. Galerija sjena.
Divno je. Otkud ti sve ovo?
Većina iz sefova Ministarstva zabranjenih stvari.
Ukrao si ih? - Ne. Krađa implicira vlasništvo.
Ne možeš pokrasti cenzora. Samo sam ih vratio.
Nađu li ovo... - Nekoliko umjetnina bit će mi najmanja briga.
Nakon onoga što si učinio. Što sam ja učinila?!
Napala sam detektiva. Zašto? - Mislila si da je ispravno.
Poludjela sam.
To ti misliš ili oni to žele?
Moram poći. - A kamo?
Moram kući. - Rekla si da te traže.
Ako znaju gdje radiš, znaju gdje živiš.
Imam prijatelje. - Ni to neće ići.
Shvati, nisam ovo želio. No nije bilo druge.
Bila si bez svijesti, morao sam odlučiti.
Da sam te ostavio, bila bi u Creedyjevoj ćeliji.
Zatvorili bi te, mučili
i vjerojatno ubili da mene nađu.
Nisam to mogao dopustiti. Odnio sam te
na jedino sigurno mjesto. U svoj dom.
Nikomu neću reći. Možeš mi vjerovati.
Ne mogu riskirati. - Ali ne znam gdje smo.
Ispod zemlje. Znaš boju kamena.
Pametnom dovoljno. - Moram ostati?
Dok ne završim. Poslije 5. neće biti važno.
Moram ostati ovdje godinu dana? - Žao mi je. Nisam znao što bih.
Zašto me nisi ostavio?
Još što o roditeljima? - Da. Bili su u Belmarshu.
Ona je umrla štrajkajući glađu, njega je ubila vojska.
To nije najgore. Brat je bio u Sv. Mariji.
Sama nesreća. - Znamo njezinu priču. Sada trebamo njegovu.
V? - Dobar dan, gospođice.
Ispričavam se zbog sinoćnje reakcije.
Sve shvaćam i znaj da sam zahvalna.
Tvoje ruke!
Ovako je bolje. Valjda nisi izgubila tek.
Bez brige. Ti si dobro? - Jesam. Sjajno.
Što je bilo? - Požar. Davno.
Za neke davna prošlost. Nije za razgovor za stolom.
Šalicu čaja uz jaje?
Hvala. Umirem od gladi. - Sjedni.
Slasno je. - Dobro.
Nisam jela pravi maslac od djetinjstva. Otkud ti?
Iz vlaka za opskrbu kancelara Sutlera.
Pokrao si kancelara? Lud si.
Usuđujem se na sve što pristaje čovjeku.
Macbeth. - Vrlo dobro.
Moja mama. Čitala mi je njegova djela i otad želim glumiti.
Kao mala glumila sam Violu. Mama se ponosila.
Gdje ti je majka? - Mrtva je.
Žao mi je. - Ono što si rekao na TV-u.
Ozbiljan si? - Posve. - Zemlja će biti bolja ako razneseš Parlament?
Nema sigurnosti, samo prilika.
Vjeruj, ako se tko i pojavi, Creedy će ih sve uhititi.
Ljudi se ne smiju bojati Vlade.
Vlade se trebaju bojati ljudi.
Dobit ćeš to rušenjem zgrade?
Zgrada je simbol, kao i uništenje.
Ljudi daju simbolima moć. Sam je simbol bezvrijedan,
no uz dovoljno ljudi rušenje zgrade može promijeniti svijet.
Kad bi to barem bilo moguće...
No svijet se svaki put mijenjao nagore.
Znam da to nije čovjek.
Što je on? Čovjek ne nosi masku. Ne prijeti nevinim civilima.
Svaki terorist koji mrzi slobodu je kukavica.
Kada dođem, Irca neće biti.
Gledam snimku, ne zna me osvijetliti.
Nos mi izgleda kao Big Ben.
Engleska pobjeđuje jer ja kažem. Kao i svi lijeni gadovi!
Nađi novog snimatelja ili posao.
Reći ću ti što želim. Da sam bio ondje.
Da ga vidim licem u lice.
Taj takozvani V i njegova pomoćnica Evey Hammond,
neodemagozi koji bljuju mržnju.
Poremećeno i nenormalno prenose ultimatum terorista.
Na koji je odgovoreno preciznom pravdom.
Dobri dobivaju, loši gube, a Engleska pobjeđuje.
Kriste! Isuse!
Dobra večer, zapovjedniče Prothero. - Kako si ušao?!
Bez brige, pobrinuo sam se da nas ne uznemiruju
dosadnim kasnim pozivima.
Zašto me tako zovete? - To vam je bio čin.
Kad smo se davno upoznali. Bili ste u odori.
Ti. To si bio ti.
Duh prošlih Božića.
Dascombe je. - Dascombe.
Zvao sam kancelara. Moramo ovladati situacijom.
Kojom?
Kancelar se složio da budemo diskretni.
Gubitak Glasa Londona može nas uništiti.
Možda kap? Ne, to je grozno.
Dostojanstvena mirna smrt u snu.
Imamo li snimke? - Sve je bilo isključeno.
Kao i prije. Imamo ulaz u dizalo.
Da pogodim. - Duboko se uvalila.
V?
Moj debeli metalni prijatelju.
Mondego.
Nadam se da te nisam probudio. - Mislila sam da se uistinu boriš.
Moj omiljeni film. Grof Monte Cristo,
Robert Donat kao Edmond Dantes.
Nije te razoružao moj mač, nego tvoja prošlost.
Svaki put me dirne. - Nisam ga gledala.
Želiš li? - Ima li sretan kraj?
Kakav postoji samo na filmu. - U redu. Odloži mač.
Forenzičari su gotovi. Nema ničega. Kao duh je.
No nećeš vjerovati što su našli kod Prothera. - Drogu? - Hrpe.
Znaš da je bio jedan od najbogatijih ljudi
prije nego što je postao Glas Londona? - Droga?
Legalna. Bio je dioničar Viadoxica.
Viadoxic i Sv. Marija isti tjedan. Slučajnost?
Kad se ovime baviš koliko i ja, ne vjeruješ u to.
Možemo doći gore?
Nađi svoje drvo.
Svidio ti se? - Jest.
No požalila sam zbog Mercedes. - Zašto?
Više mu je bilo stalo do osvete, nego do nje.
Što je ovo?
Glas Londona,
preminuo je sinoć od srca.
Laže. - Kako znaš?
Mnogo trepće kad čita lažnu priču.
Tijelo je nađeno u uredu,
gdje je često radio kada bi svi otišli.
Lewise, nedostajat ćeš nam.
Jučer nisam mogla naći svoju iskaznicu. Da je nisi ti uzeo?
Hoćeš laž ili istinu? - Imao si što s time?
Da, ubio sam ga.
O, Bože! - Uzrujana si. - Rekao si da si ubio Prothera.
Mogao sam ubiti i one Prokazivače, nisi se bunila.
Nasilje može donijeti dobro. - O čemu govoriš?
O pravdi.
Shvaćam.
Nema suda za ljude poput Prothera.
Ubit ćeš još ljudi? - Hoću.
Pogledaj. Protherova vojna karijera.
Što vidiš?
Irak, Kurdistan, Sirija, prije i poslije, Sudan. Bio je zaposlen.
No poslije je bio šef zatvora u Larkhillu.
Dobra djela ne prođu nekažnjeno.
Ovaj naš ima veze s Larkhillom?
Možda objašnjava njegovu vezu s Hammondicom.
No ne mogu naći ništa drugo o tome.
Larkhill? Ne sjećam se te ustanove, inspektore.
Pregledajte naše spise. - Pregledali smo ih.
Piše da je postojao logor, 15 km sjeverno od Salisburyja.
Evo onda. - Ovo je hitno.
Je li i po čemu bio drukčiji? - Žao mi je, ne sjećam se.
Je li primao specifične zločince?
Uobičajene nepoželjne. - Znate li sigurno?
Ne, nisam bio ondje. - Znate tko jest?
No u spisima... - Obrisani su, manjkavi ili nestali.
Kao šef programa pritvaranja...
Podsjećam na tadašnji kaos.
Svi smo radili što smo morali.
U tim okolnostima učinili smo najbolje.
Samo to imam reći.
Možeš ti to.
Zdravo. Razmišljala sam.
Nešto bih te pitala.
Nećeš shvatiti zašto ako ne znaš nešto o meni.
Otac mi je bio pisac. Govorio je da umjetnici lažima govore istinu,
dok je političari lažima skrivaju.
Čovjek po mom ukusu. - Pričao je najljepše priče.
Dok mi brat nije umro. Tad se sve promijenilo.
Brat mi je bio učenik u Sv. Mariji.
Kad je umro, roditelji su ušli u politiku.
Prosvjedovali su protiv rata i povrata.
Kad je Sutler proglašen kancelarom, bili su u Leedsu.
Gledala sam televiziju očekujući da ih ubiju.
Sjećam se svađa. Mama je htjela napustiti zemlju.
Tata ne. Rekao je da bi tako oni pobijedili.
Pobijedili, kao da je sve to igra.
Evey, skrij se!
Mamice! - Evey!
Više ih nisam vidjela. Kao da su ih crne vreće izbrisale.
Žao mi je. - Ne, meni je.
Što nisam jača osoba. Što nisam poput roditelja.
Voljela bih da jesam. Ali nisam.
Da se ne bojim cijelo vrijeme. No bojim se.
Znam da je svijet zariban. Bolje od većine.
Mogu li pomoći popraviti ga? Reci, molim te.
Ako želiš.
Mislite nešto naći ovdje? - Vrijedi pokušati.
Jedno vrijedi za sve vlasti.
Najpouzdaniji su podaci porezni.
Čini se da su elektronički spisi nestali.
Tijekom povrata mnogo je toga nestalo.
No našao sam ovu knjigu u sefu.
Ovdje je sve o Larkhillu.
Hvala, puno ste pomogli.
Snagom istine za života pobijedio sam svemir.
Osobni moto? - Iz Fausta.
O pokušaju da se prevari vrag. - Jest, a kad smo kod vraga,
zanima me vrijedi li tvoja ponuda.
Nepredviđene okolnosti ubrzale su moj plan.
Za to trebam nekog s glumačkim iskustvom. - Dat ću sve od sebe.
Vjerujem da hoćeš.
Opet liječnik. - Što će ih toliko u logoru?
Ne znam, najbolje plaćen bio je svećenik.
Doista? - Da, otac Lilliman.
Gotovo 200.000 na mjesec. - Zanimljivo.
Promaknut je. Sad je biskup.
Vaša Milosti. - Denise, sve je dogovoreno?
Da, dobio sam vaš raspored.
Stižete u Perth na vrijeme za misu.
Primjer si svima koji rade u ime našega Gospodina.
Nisam govorio o radu, zanima me posljednja isplata.
Moja posljednja radost. - Žao mi je.
Stigla je, no agencija se zabunila.
Poslali su novu koja je starija nego obično.
Nije valjda prestara? - Vaša će Milost odlučiti.
Ajme! - Vaša Milosti.
Gotovo sam posumnjao u tvoju ljupkost.
Mea culpa, dijete moje.
Nemamo mnogo vremena, a ja vam moram nešto reći.
Volim igru ispovijedi. Otkrij mi svoje grijehe.
Ovo nije igra, Milosti. Netko dolazi, mislim da vas želi ubiti.
Govorim vam jer želim zaštitu, oproštenje.
Nisam imala veze sa sudom, na BTN-u sam pogriješila.
O čemu govoriš? - Ja sam Evey Hammond.
Bila sam zatočenica terorista V-a.
Svaki trenutak mogao bi ući.
Otvorila sam prozor u sobi u kojoj sam se spremala.
Divno! Tu igru još nisam igrao!
Krasan um imaš. Nadam se da je i ostatak zanimljiv.
Morate mi vjerovati. - Vjerujem.
Pokazat ću ti čvrstinu uvjerenja.
Prestanite! - Uhvatio sam opasnoga terorista.
Kako da dobijem njezino priznanje?
Kurvo mala!
Velečasni. - Nije lagala. To si ti.
Žao mi je. Morala sam. - Evey!
Pokrivam svoju golu zloću starim krpama ukradenim sa svetog mjesta
doimajući se svecem, a uglavnom sam vrag.
Molim te, smiluj se. - Ne večeras, biskupe.
Ne večeras.
Ne čini to. Preklinjem te.
Dječji sat u opatiji. - Otvori usta i isplazi jezik.
Ne želim umrijeti!
Nadzor 109. Hitan slučaj.
Provjeri sva imena. Želim znati gdje su. Večeras.
Pripremi se, evo Prokazivača. - Samo idi. Ja ću to.
Creedy. Što radiš ovdje?
Ubijeno je više istaknutih članova stranke.
Ovo zahtijeva veću pozornost.
Kancelar me hitno pozvao.
Teško ću istraživati uhitite li mi svjedoke.
Ključna je sigurnost informacija.
Pogreške poput BTN-a ne mogu se više tolerirati.
Ako je BTN bio nesreća.
Terorist dobro poznaje naš sustav.
Kancelar sumnja u doušnika.
Zar sam pod prismotrom?
Prekinite istragu o davnoj prošlosti
i koncentrirajte se na sadašnjost.
Larkhill? - Bojnik Wilson kancelarov je prijatelj.
Njegova odanost nije upitna. - Ali moja jest?
Majka vam je bila Irkinja? Grozno je što je Sv. Marija činila Irskoj.
Član sam stranke 27 godina.
Ja bih na vašem mjestu, inspektore, brzo našao terorista.
Evey? Dragi Bože! - Nisam znala kamo bih.
Uđi dok te tko nije vidio.
Traže me svi murjaci u zemlji. Grozno je od mene što sam došla.
Mogao bi imati problema.
Ako mi pretraže kuću, ti bi bila najmanji problem.
Vjerovala si mi. Bio bih prost kad ja ne bih tebi.
Bože, čuvaj Kraljicu! Roditelji su mi je pokazali
dok je bila u Galeriji 12. Mislila sam da ju je uništio.
I on to misli. Stajala me više od kuće,
no uvijek me razveseli.
Što je to? - Primjerak Kur'ana iz 14. stoljeća.
Musliman ste? - Ne, s televizije.
Zašto to čuvate? - Slike su predivne.
Vrijedi li? Što ako ga nađu? - Ti bi bila najmanji problem.
Hvala, Gordone. - U redu je.
Sve je počelo kad je raznio stari sud.
Bila sam na putu ovamo i...
Oboje smo na svoj način bjegunci.
Pitaš se zašto si pozvana na večeru
ako ja želim drukčiju zabavu.
Od čovjeka poput mene
očekuje se da zabavlja privlačne dame poput tebe
jer kada bih pozvao koga ja želim,
ostao bih bez doma, a pogotovo bez TV-emisije.
Žao mi je. - Ne onoliko koliko meni.
Nakon toliko godina ne gubiš samo apetit.
Ako si predugo maskiran, zaboraviš tko si ispod.
Žao mi je, inspektore. Isti toksikološki nalaz kao Prothero.
Te otrove možete naći posvuda.
Hvala, Delia. - Imate tragove tipa?
Iskreno, još ništa. No možete pomoći oko nečega drugoga.
Počeli ste kao botaničarka?
Ovo je grimizni Carson. Izumrle su.
Ostavlja ih na mjestima zločina. Molim vas da ih pogledate.
Svaki bi podatak pomogao. - Shvaćam.
Ispričavam se.
Pregledao sam spis. Bolje da se vratite ovamo.
Bože. Sve ih je ubio. - Osim jedne.
Tko je ona? - Nisam siguran.
Bila je glavna u Larkhillu.
No nakon zatvaranja nestala je na dvije godine.
Onda joj je odbijena viza.
Htjela je pobjeći? - Vjerojatno. Nakon toga je nestala.
Promijenila je ime. - Pretpostavljam.
Zvao sam registar, nisu odgovorili.
Kasno je. Ili rano. - Zovi opet. Želim ime.
Jeste li sigurni?
Diana Stanton promijenila je ime u Delia Surridge.
Mrtvozornica? - Da.
Isuse, baš sam bio kod nje.
To si ti, zar ne? Došao si me ubiti.
Da. - Hvala Bogu.
Žao mi je, korisnik se ne javlja. Problem na vezama.
Isuse Kriste! Ondje je.
Nakon onoga što su učinili, htjela sam se ubiti.
No znala sam da ćeš doći po mene.
Nisam znala što će učiniti. Kunem ti se. Pročitaj moj dnevnik.
Učinili su to samo zahvaljujući tebi.
Oppenheimer nije promijenio samo tijek rata.
Nego i tijek ljudske povijesti.
Loše je nadati se tomu?
Nisam došao zbog tvojih nadanja. Nego zbog djela.
Čudno. Dobila sam tvoju ružu.
Dotad nisam bila sigurna da si to ti.
Kakva čudna slučajnost što sam je dobila danas.
Nema slučajnosti. Samo iluzija slučajnosti.
Imam još jednu ružu. Ova je za tebe.
Sad ćeš me ubiti? - Ubio sam te prije deset minuta. Dok si spavala.
Hoće li boljeti? - Neće.
Hvala.
Je li isprika besmislena? - Nikada.
Silno mi je žao.
Prokletstvo.
Terorist je htio da ga nađemo.
Da znamo priču ili bar dio.
Znači da ste ga pročitali, inspektore? - Jesam.
Još netko? - Nije.
Da vam objasnim.
Sadržaj dnevnika pitanje je državne sigurnosti.
Napad je na važne članove stranke.
Kako se ne može dokazati autentičnost,
to je možda teroristova krivotvorina,
a možda fantazija bivšeg člana stranke.
Rasprava o dokumentu i njegovu sadržaju može se smatrati
činom pobune, ako ne i veleizdajom.
Je li to jasno? - Jest.
Bilo bi pametno da to zaboravite.
23. svibnja. Stigli su prvi sudionici.
Priznajem, uzbuđena sam.
Možda sviće novo doba. Atomska je energija besmislena
u svijetu gdje virus može ubiti stanovništvo ne taknuvši bogatstvo.
27. svibnja.
Zapovjednik Prothero obišao je labos s ocem Lillimanom,
koji nadzire kršenje zakona o pravima i pravilima.
Bila sam živčana, no zapovjednik me umirio.
2. lipnja. Pitam se znaju li
kako bi pomogli zemlji da se ponašaju drukčije.
Slabi su i jadni. Ne gledaju u oči.
Mrzim ih.
18. kolovoza. Od izvornih 48-ero, 75% je umrlo.
Nije otkriven nikakav uzorak.
18. rujna. Jedan mi slučaj daje nadu.
Imunološki mu sustav ne reagira kao kod drugih.
Otkrila sam stanične anomalije koje ne mogu kategorizirati.
Mutacije su potaknule abnormalan razvoj osnovne kinestezije.
Osoba više ne pamti tko je ni odakle je.
Tko god bio, ključ je našeg sna
i nade da sve ovo nije uzalud.
5. studenoga.
Počelo je sinoć oko ponoći.
Prve eksplozije uništile su medicinsko krilo.
Moj je rad uništen.
Pokušala sam shvatiti kako i ugledala sam njega.
Čovjeka iz sobe 5. Pogledao me.
Ne očima. Nije bilo očiju.
No znala sam da gleda jer sam to osjetila.
O, Bože, što sam to učinila?
Dobar dan, gospođice. - Što to spremate?
Jaje u košarici. Kao moja mama.
Čudno. I on mi je ovako pripremio jaje.
Kunem se. - Čudna slučajnost.
Postoji objašnjenje.
Doista? - Da, Evey. Ja sam V.
Napokon znaš istinu. Iznenađena si.
Teško je vjerovati. Ispod naborane uhranjene vanjštine
spava opasni ubojiti stroj koji voli Fawkesove maske.
Nije smiješno. - Nisam ništa bez publike.
Ljudi za manje idu u zatvor.
On je imao pravo, zar ne? Ova zemlja nije u redu.
Virus Sv. Marije ubio 178 ljudi
Crpilište Three Waters otrovano
Epidemija
80.000 mrtvih
'Jutro, inspektore. Rano ustajete.
Nešto nije u redu? Ne izgledate dobro.
Imam pitanje, Dominic. Odgovori ili nemoj, briga me.
Samo želim glasno reći.
No moram znati da neće izaći iz ureda.
Da, inspektore. Zbog terorista?
Ne. - Što je, šefe?
Želim pitati o Sv. Mariji. I o Three Waters.
Pitanje zbog kojeg nisam spavao 24 sata.
Što ako najgori, najstrašniji biološki napad u povijesti
nije bio djelo vjerskih ekstremista?
Bio je. Znamo to. Uhvaćeni su. Priznali su.
I pogubljeni su. Znam. Možda se to dogodilo.
No vidim ovaj niz događaja, ove slučajnosti i moram pitati
što ako je netko drugi pustio virus?
Ako je netko drugi ubio te ljude?
Bi li želio znati tko je to? - Svakako.
Čak i ako radi za ovu vladu?
To me zanima.
Ako je naša vlada odgovorna
za događaje u Sv. Mariji i Three Waters,
ako je naša vlada odgovorna za smrt gotovo 100.000 ljudi,
doista bi htio znati? - Ovo je najhladniji ožujak u povijesti.
Nastavi tako i izgubit ćemo stranački status.
To su lažljivi pohlepni licemjeri. - Daj, stišaj se.
Nasumičnim nadzorom procjenjujem
da 80% ljudi vjeruje da je terorist još živ.
Imamo i porast od 12%
prošlomjesečnih pozitivnih spominjanja.
Činimo najbolje što možemo.
Uhićenja su na najvišoj razini od povrata.
Želim više. Rezultate.
Što je ovo? - Slavim.
Što?
Ovo mi je možda najbolja emisija ikada.
Večeras imamo iznimnu emisiju.
Nećete vjerovati. Ne vjerujem ni ja.
Molim vas da toplo pozdravite našega kancelara Adama Sutlera.
Nemoguće!
Bacili smo cenzurirani scenarij i snimili po mome.
Kancelare, pod velikim ste pritiskom
od početka terorističkih napada
pa želimo da se opustite. Cure?
Toplo mlijeko. Ništa bolje.
Čujem da svaku večer popijete čašu.
Od djetinjstva. Terorist nije bio briga.
To je on! - Kažete da više nije živ i aktivan?
Terorist je neutraliziran.
Kancelare! Pogledajte. Terorist!
Terorist! Uhvatite ga!
Napokon. Neka cijeli svijet vidi...
Pustite me! Ja sam kancelar! Kako se usuđuješ?! Ja sam kancelar!
Varalico!
Vojnici, ono je terorist!
Naređujem da ubijete izdajicu! - Lažljivče!
Zapni! - Nišani! - Pali! - Pali!
Što će, globiti nas? Jaka stvar.
Najgledaniji smo. Agent si mi, zaštiti me.
Trebao mi je biti majka.
Lud si. - Ili nisam dojen.
Tebi je sve šala? - Samo važne stvari.
Što ako te uhite?
Morat ću se ispričati, prikupljati sredstva.
Gledanost će ludo porasti. Sve će biti u redu.
Gordone?
Brzo! Sakrij se!
Sad nije smiješno, zar ne, komičaru?
Imam te! - Ne! Ne!
Znaš zašto si ovdje, Evey Hammond?
Optužena si za bombardiranje vladine zgrade,
terorističku urotu, veleizdaju i odcjepljenje,
a kazna je strijeljanje.
Imaš samo jednu priliku da spasiš život.
Moraš nam reći identitet ili skrovište osobe pod šifrom V.
Omogućiš li njegovo uhićenje, odmah ćeš biti puštena odavde.
Shvaćaš što govorim? Možeš se vratiti svom životu.
Samo moraš surađivati.
Obradi je.
Ne mogu te uvjeriti da ovo nije njihov trik, no nije me briga.
Ja sam Valerie. Neću još dugo
i želim nekom govoriti o svome životu.
Ovo je jedina autobiografija koju ću napisati.
Bože, pišem je na toaletnom papiru.
Rođena sam u Nottinghamu 1985. godine.
Ne sjećam se ranih godina, samo kiše.
Baka mi je imala farmu i govorila je da je u kiši Bog.
Išla sam u školu. Ondje sam upoznala prvu prijateljicu. Sarah.
Privukla su me zapešća. Bila su divna.
Mislila sam da ćemo se vječno voljeti.
Učiteljica je govorila da je to faza koju ćemo prerasti.
Sarah jest. Ja nisam.
Godine 2002. zaljubila sam se u Christinu.
Te sam godine priznala roditeljima.
Ne bih mogla bez Chris uza se.
Otac me nije htio pogledati. Rekao je da se ne vraćam.
Majka je šutjela.
Samo sam rekla istinu. Bilo je sebično?
Poštenje se prodaje za sitniš, no samo to imamo.
To nam je najvažnije. No u tome smo slobodni.
Prestat će kada poželiš. Samo reci gdje je.
Ne znam!
Znala sam što želim.
Godine 2015. glumila sam u prvom filmu.
Bila mi je to najvažnija uloga.
Upoznala sam Ruth.
Nakon prvog poljupca
znala sam da ne želim nikad ljubiti druge usne.
Preselile smo se u London.
Uzgajala mi je grimizne Carsone. Naš je stan mirisao na ruže.
To su mi bile najljepše godine.
No američki rat proširio se do Londona.
Podtajnik za obranu Adam Sutler
predložio je zatvaranje stanica podzemne...
Nakon toga više nije bilo ruža. Ni za koga.
Umrijet ćeš ovdje. Zašto štititi nekoga komu se fućka za tebe?
Pamtim mijenjanje značenja riječi.
Riječi poput kolateralno postale su strašne,
dok su izrazi poput zakona o odanosti postali moćni.
Drukčije je postalo opasno.
Još ne shvaćam. Zašto nas toliko mrze?
Uhitili su Ruth dok je kupovala hranu.
Nikad nisam toliko plakala. Uskoro su došli po mene.
Čudno je što ću završiti na tako groznome mjestu,
no tri godine imala sam ruže i nikomu se nisam ispričavala.
Umrijet ću ovdje. Cijela ću nestati.
Cijela osim centimetra.
Centimetar. Malen i krhak.
Jedino što na svijetu vrijedi imati.
Ne smijemo to izgubiti ni dati da nam oduzmu.
Tko god bila, nadam se da ćeš pobjeći.
Da će se svijet promijeniti nabolje.
Najviše se nadam da ćeš shvatiti kada kažem
da iako te ne poznajem,
iako te nisam upoznala,
smijala se ili plakala s tobom, ljubila te,
da te volim svim svojim srcem.
Volim te. Valerie.
Posebni te sud osudio.
Ne ponudiš li suradnju, bit ćeš pogubljena.
Shvaćaš?
Da. - Surađivat ćeš?
Neću. - U redu.
Vratite gđicu Hammond u ćeliju.
Odvedite je iza spremišta kemikalija i strijeljajte.
Vrijeme je. - Spremna sam.
Žele samo sitan podatak. Daj im nešto, bilo što.
Hvala, radije umirem iza spremišta kemikalija.
Onda više nemaš straha. Potpuno si slobodna.
Molim?
Zdravo, Evey.
Ti. To si bio ti? - Da.
Nije bilo stvarno?
Je li Gordon... - Žao mi je, mrtav je.
Mislio sam da će ga uhititi. Našli su Kur'an. Pogubili su ga.
Srećom, našao sam te prije njih. - Našao si me?
Ti si mi ovo učinio?
Ošišao me? Mučio me?
Ti si me mučio! Zašto?
Rekla si da želiš živjeti bez straha.
Volio bih da postoji lakši način. Znam da mi nećeš oprostiti.
Nećeš ni shvatiti koliko mi je bilo teško.
Gledao sam sebe onako kako me ti sada gledaš.
Svaki dan želim prekinuti.
No kada god si odbila, znao sam da ne mogu.
Bolestan si! Zao! - Mogla si to prekinuti.
Predati se. Zašto nisi?
Ostavi me, mrzim te! - To je to!
Isprva sam mislio da je mržnja. Samo sam to znao.
Gradila je moj svijet, zatočila me, naučila svemu.
Mislio sam da ću umrijeti od mržnje u venama.
No tad se nešto dogodilo.
Meni jednako kao i tebi.
Ne zanimaju me laži!
Otac ti je rekao da umjetnik lažima govori istinu.
Stvorio sam laž. Vjerujući u nju,
otkrila si istinu o sebi. Ono iz ćelije istina je i sada.
Ti osjećaji nemaju veze sa mnom.
Ništa više ne osjećam!
Ne bježi od toga. Bježala si cijeli život.
Ne mogu disati. Astma.
Kad sam bila mala... - Slušaj me.
Ovo ti je najvažniji trenutak u životu. Predaj mu se.
Uzeli su ti roditelje. I brata.
U ćeliji su ti uzeli sve osim života.
Vjerovala si da imaš samo to.
Da imaš samo život, no nije tako, zar ne?
Našla si nešto drugo. Nešto važnije od života.
Kad su ti prijetili smrću ne daš li im što žele,
rekla si da bi radije umrla. Suočila si se sa smrću.
Mirno. S prihvaćanjem. Osjeti što si osjetila tada.
O, Bože.
Osjetila sam... - Da?
Vrti mi se. Trebam zraka. Molim te, moram van.
Dizalo će nas odvesti na krov.
Bog je u kiši.
V. Odlazim.
Ovdje su 872 pjesme.
Slušao sam ih sve, ni uz koju nisam plesao.
Jesi li me čuo? - Jesam.
Ne mogu ostati. - Znam.
Više nećeš naći zaključana vrata.
Htjela sam ovo zadržati, no to si ti napisao.
Nisam. Mogu ti nešto pokazati?
Bila je stvarna. Divna je.
Poznavao si je? - Nisam.
Pismo je napisala prije smrti.
Dobila si ga kao što sam i ja.
Doista se dogodilo? - Jest.
Bio si u ćeliji do njezine. O tome je riječ.
Osvećuješ se zbog nje. I sebe.
Što je učinjeno da me stvore. Osnovno je načelo svemira
da akcija stvara jednaku reakciju.
Tako to gledaš? Kao jednadžbu.
Učinili su mi nešto užasno. - I stvorili su čudovište.
Znaš kamo ćeš otići? - Ne.
To bi me prije plašilo, no sada ti moram zahvaliti.
Hvala. Zbogom.
Evey? Mogu te nešto zamoliti?
Želim te bar jedanput ponovno vidjeti. Prije petoga.
U redu. - Hvala.
Nitko ne želi o ovome, no želimo li biti spremni
na sve mogućnosti, to ne možemo ignorirati.
Crveno izvješće ocijenili su stručnjaci za rušenje.
Zaključak je kako bi logičan sustav donošenja
bio napad iz zraka.
Imamo i mogućnost napada vlakom
iako su tuneli oko Parlamenta zatvoreni.
Čiji je taj izvještaj? - Inspektora Fincha.
Ima li dokaza za taj zaključak?
Ne, samo tako osjećam.
Ova vlast neće preživjeti ovisi li o vašim osjećajima.
G. Dascombe, sada trebamo jasnu poruku svim stanovnicima.
Mora biti u svim novinama, radijskim i televizijskim emisijama.
Mora odjekivati cijelom interlink mrežom.
Da država shvati kako smo na rubu propasti.
Da svi shvate koliko smo blizu kaosa.
Želim da se svi sjete zašto smo im potrebni!
U bivšem SAD-u građanski rat uništava Srednji zapad.
Nestašicu vode pripisuju slabim padalinama.
Uhićeno je devetero sumnjivih...
Možeš vjerovati ovim sranjima?
Izvan zone karantene novi virus ubio je 27 ljudi.
Vlasti imaju dokaze o vezi terorističke organizacije V
s napadom na školu Sv. Marija prije 14 godina.
Prijatelj u Prokazivačima otkrio je nešto. Bila su trojica.
Tajni obavještajci. Izvorni crnotorbaši, pod Creedyjem.
Alan Percy, Robert Keyes, William Rookwood.
Dan poslije Sv. Marije Percy popuši Berettu,
Keyes pogine u požaru. - Rookwood nestane.
Zlo mi je od slučajnosti.
Rookwood. Otkud znam to ime?
Jebote! Imao je skriven okidač na svom dosjeu.
Kako zna da ste vi?
Što ćemo? - Murjak sam. Moram otkriti.
Došao sam kad su otvorili, pozlilo mi je.
Još je tako.
Dovoljno ste blizu. - Nemamo mikrofone.
Na mojem mjestu preživiš ako si oprezan.
Imate informacije? - Ne.
Imena i datumi u glavi su vam.
Doista želite priču. - Može biti istinita ili lažna.
To prepuštam vama, inspektore.
Naša počinje s mladim političarom u usponu.
Veliki je vjernik, član konzervativne stranke.
Jednouman je i ne poštuje političke procese.
Što više moći stekne, fanatičniji je.
Njegovi istomišljenici sve su agresivniji.
Njegova stranka pokrene projekt u ime sigurnosti.
Vjeruje se da se traži biološko oružje
i nitko ne pita za cijenu.
Pravi cilj projekta je moć, potpuna i totalna hegemonija i dominacija.
Projekt završava nasiljem. Ipak, trud nije uzaludan.
Novo oružje nastaje u krvi jedne od žrtava.
Zamislite najstrašniji virus.
A onda da samo vi imate lijek.
No ako je cilj moć, kako uporabiti to oružje?
Ovo je trenutak kad se u priči pojavi čovjek bez savjesti.
Predlaže da cilj ne bude neprijatelj države,
nego sama država.
Izabire tri cilja za najbolji učinak.
Školu, postaju podzemne i vodospremu.
Stotine umiru prvih tjedana.
Three Waters je zagađen.
Vlasti pokušavaju kontrolirati širenje.
Poticani medijima strah i panika se šire
lomeći i dijeleći zemlju dok se ne otkrije pravi cilj.
Prije Sv. Marije nitko nije predviđao ishod izbora.
A onda, nedugo nakon izbora, čudo.
Neki su vjerovali da je to Božje djelo.
No bila je farmaceutska tvrtka pod kontrolom članova stranke.
Donijela im je odurno bogatstvo.
Nagodinu, nekoliko ekstremista je osuđeno te pogubljeno,
a žrtvama je podignut spomenik.
No rezultat, genijalnost plana, bio je strah.
Njime je naš političar došao
na novonastali položaj visokoga kancelara.
Ostatak je, kako kažu, povijest.
Možete ovo dokazati? - Što mislite, zašto sam živ?
Odveo bih vas u zaštitni pritvor.
To sigurno. No ako želite tu snimku, učinit ćete što kažem.
Nadzirite Creedyja non-stop.
Kada budem siguran, javit ću vam se opet. Dotada, živjeli!
Rookwoode... Zašto se niste prije javili?
Što ste čekali? - Vas, inspektore. Trebao sam vas.
Što Creedy radi u mraku? - Jeziv je. Ne želim znati.
Sutler vam više ne vjeruje, g. Creedy. Obojica znamo zašto.
Kad uništim Parlament, moći će im ponuditi samo nekoga drugoga.
Vas, g. Creedy.
Tako pametan čovjek, to je predvidio. Ima plan.
Zato vam Sutler više ne vjeruje.
Zato su u svim sobama oči i uši, prisluškuju vam telefon.
Gluposti! - Tako pametan čovjek zna da je to istina.
Što želiš? - Sutlera.
Znali ste da ovo slijedi. Da će biti vi ili on.
Zato je Sutler pod zemljom, zbog sigurnosti.
Zato je više vaših ljudi blizu njega.
Samo morate narediti. - Što dobivam ovime?
Mene. Prihvaćate li, stavite X na vrata.
Zašto bih vam vjerovao? - Zato što ćete me samo tako zaustaviti.
Nije te razoružao moj mač, nego tvoja prošlost.
Možemo doći gore? - Nađi vlastito stablo.
Gmizavi nam je tjednima na oku.
No još ništa. Što čeka?
Inspektore, za vas.
Inspektor Finch? Kapetan Clark, 137. postaja. Našli smo ga.
Williama Rookwooda. Tražili ste ga.
Vidio sam vaše izvješće i provjerio.
Našao sam ga. Zubi odgovaraju. Našli su ga ribari u rijeci.
Neriješen, dosada.
Rookwood je mrtav? - Da. Već 20 godina.
Prokletstvo! Taj je gad sjedio ondje,
srao mi gluposti, a ja sam popušio.
Što sada, inspektore?
Ono što smo i morali. Naći ćemo ga.
Svaki dan što smo bliže studenoga,
svaki dan koji je on na slobodi, još je jedan neuspjeh. 347 dana.
347 neuspjeha! - Nemamo dovoljno ljudi...
Pokopat će nas lavina vaše nesposobnosti, g. Creedy.
Ja ću.
Eric Finch? - Da.
Dovraga.
Koliko ih je? - Osam vagona.
Nekoliko stotina tisuća.
Uhitite svakog sa maskom!
Daj mi novac!
Pod opsadom smo. Grad je poludio.
Baš to želi. - Što?
Anarhija u UK-u!
Kaos. - G. Creedy, smatram vas osobno odgovornim za ovo.
Poznaje nas bolje nego mi sami sebe.
Zato sam sinoć bio u Larkhillu.
To je izvan karantene. - Morao sam vidjeti.
Nije mnogo ostalo. No čudno sam se osjećao.
Iznenada sam osjetio da je sve povezano.
Kao da sve vidim.
Dug lanac događaja do doba prije Larkhilla.
Kao da vidim sve što se dogodilo.
I sve što će se dogoditi.
Savršena slagalica postavljena pred mene.
Shvatio sam da smo svi dio nje.
I svi u njezinoj zamci.
Znate što će se dogoditi? - Ne. Samo sam to osjećao.
No mogu pretpostaviti.
Uz takav kaos, netko će napraviti glupost.
A kad se to dogodi, postat će gadno.
Prosvjednici uhićeni u Brixtonu.
Sutler će morati učiniti jedino što zna.
V tada mora samo održati svoju riječ. I onda...
Večeras je tvoja velika noć. Jesi li spreman?
Jesmo li mi spremni?
Nedostajala mi je pjesma. - Nisam mislio da ćeš doći.
Rekoh da hoću.
Dobro izgledaš. - Hvala.
Smijem pitati kako te nisu otkrili?
Lažne isprave bolje su od Fawkesove maske.
Brinuo sam se za tebe kada god sam čuo sirenu.
I ja sam se brinula. No tad sam otišla na tržnicu.
Prijateljica je stala iza mene.
Bila sam toliko živčana da sam ispustila novac na blagajni.
Prijateljica ga je podigla i dala mi ga.
Pogledala me u oči. Nije me prepoznala.
To što si mi učinio djelovalo je nezamislivo.
Imam dar za tebe.
No prije te moram nešto pitati.
Bi li plesala sa mnom? - Sada? Uoči tvoje revolucije?
Revoluciju bez plesa ne vrijedi ni pokretati.
Rado.
Večeras ću se izravno obratiti ljudima.
I objasniti im situaciju.
Sigurnost nacije ovisi o potpunoj poslušnosti.
Večeras će svaki prosvjednik, poticatelj ili agitator
biti kažnjen za primjer!
Postoji mogućnost o kojoj nismo govorili.
Koja, g. Dascombe? - Ako terorist uspije...
Neće. - Znam da je nevjerojatno, no ako...
Ako uspije i nešto se dogodi onoj zgradi,
jedino što će biti drukčije je to što ću sutra
umjesto novina čitati ostavku g. Creedyja.
Bio si marljiv. Sad se jako boje.
Sutler će se obratiti javnosti.
Vrijeme je isteklo. - Maske su genijalna ideja.
Bilo je čudno posvuda te viđati.
Skrij tko sam i budi mi od pomoći
jer takva će krinka skriti moje nakane.
Na Tri kralja. - Viola.
Ne shvaćam. - Što to?
Kako možeš biti najvažnije što mi se dogodilo,
a ne znam gdje si rođen, tko su ti roditelji,
jesi li imao braće i sestara? Ne znam ni kako izgledaš.
Molim te.
Ispod maske je lice. No to nisam ja.
Nisam samo mišići koje bi vidjela. Ni kosti ispod njih.
Shvaćam. - Hvala.
Nema mnogo vremena. Moram ti nešto dati.
Prošao sam uz Parlament. Tenkovi, protuavionci, pješaštvo.
Poželiš da se nitko ne pojavi.
Što će biti ako se pojavi?
Što kad se nenaoružani suprotstave naoružanima?
Stani. - Tjednima pretražujemo tunele. Sada ga očekujete naći?
Inspektore... Sve je pošlo po zlu?
Podzemna? Mislila sam da je zatvorena.
I jest. 10 godina čistio sam prugu i postavljao svoju.
Pokazat ću ti.
Tračnice vode do Parlamenta. - Da.
Doista će se dogoditi? - Hoće ako ti želiš.
To je moj dar tebi. Sve što imam, moj dom, knjige,
galerija, ovaj vlak. Ostavljam tebi da činiš što želiš.
Novi trik? - Ne. Nema više trikova. Ni laži.
Samo istina. Zbog tebe sam shvatio da griješim.
Da ne biram ja hoću li povući polugu.
Zašto? - Zato što ovaj svijet,
čiji sam dio i koji sam oblikovao, večeras nestaje.
Sutra počinje drugi svijet.
Oblikovat će ga drugi ljudi i izbor je njihov.
Kamo ideš? - Moram se suočiti s tvorcem.
Na isti mu način vratiti sve učinjeno.
Ne moraš to. Zaboravi. Otiđimo zajedno.
Ne, točno si me opisala. Mene nikakvo stablo ne čeka.
Sve što želim i zaslužujem na kraju je onoga tunela.
Nije istina.
Ne mogu.
Dragi sunarodnjaci, večeras je naša zemlja, ono što zastupamo
i sve što volimo, suočena s velikom i groznom prijetnjom.
Područje je čisto.
Ovaj nasilan napad na našu sigurnost neće proći nebranjeno.
Gdje je on?
Novčić za Guya.
Neprijatelj je podao, želi nas podijeliti.
Uništiti same temelje ove velike nacije.
Održao sam svoj dio pogodbe. Ti svoj?
Dovedite ga dolje.
Moramo ostati postojani, no najviše ujedinjeni.
Oni koji prekrše policijski sat
bit će kažnjeni kao teroristi, bez iznimke.
Želim mu vidjeti lice.
Svečano vam se zaklinjem da će pravda biti brza,
da će biti pravedna i da će biti nemilosrdna.
Napokon se susrećemo.
Imam nešto za tebe, kancelare. Oproštajni dar.
Za sve što si učinio. Za sve što si mogao učiniti
i za jedino što ti ostaje.
Zbogom, kancelare.
G. Creedy.
Odurno.
I to je obavljeno. Vrijeme je da ti vidimo lice.
Skini masku. - Neću.
Prkosan do kraja?
Nećeš plakati kao on. Ne bojiš se smrti. Poput mene si.
Zajedničko nam je samo što uskoro umiremo.
Kako to zamišljaš? - Moje ruke oko vašega vrata.
Glupost. Što ćeš učiniti? Sve smo pregledali.
Nemaš ništa. Samo noževe i glupi karate. Mi imamo oružje.
Ne, vi imate metke. I nadu da neću stajati kad ispraznite oružje.
A ne bude li tako, bit ćete mrtvi prije nego što opet napunite.
Nemoguće.
Ubijte ga.
Na meni je red.
Umri!
Zašto nećeš umrijeti?!
Ispod ove maske više je od mesa.
Ispod ove je maske ideja. A ideje su otporne na metke.
Whitehall je siguran.
Ovdje general Ackroyd. Budite kratki i jasni.
Neću da ovo bude veće sranje nego što već jest.
V!
Bože, moramo ti zaustaviti krv. - Nemoj. Gotov sam i drago mi je.
Ne govori to. - Rekao sam ti... Samo istinu.
20 godina planirao sam samo ovaj dan.
Ništa drugo nije me zanimalo. Dok nisam ugledao tebe.
Tada se sve promijenilo.
Zaljubio sam se u tebe. Kao što nisam vjerovao da još mogu.
Ne želim da umreš.
To je nešto najljepše što si mi mogla dati.
Otkrili smo kretanje prema Trgu Trafalgar.
Ovdje Obruč 1. Kontakt s neprijateljem.
Stani. Ni makac.
Evey Hammond, zar ne?
Gotovo je? - Još malo.
Makni ruku s poluge. - Neću.
Neprijatelj se brzo približava. Trebam naredbe.
Generale? - Nema odgovora iz zapovjedništva,
ni od vođe stranke Creedyja ni od kancelara.
Zašto to činiš? - Zato što je imao pravo.
Ova zemlja treba više od zgrade. Treba nadu.
Spustite oružje!
Isuse Kriste!
Vrijeme je.
Volite glazbu, g. Finch?
Ta glazba. - Da. Njegova glazba.
Tko je on bio? - Edmond Dantes.
I moj otac. Moja majka.
Moj brat. Moj prijatelj.
On je bio ti. I ja.
Bio je svi mi.
Nitko neće zaboraviti tu noć ni što je ona značila za ovu zemlju.
No ja neću zaboraviti čovjeka ni što je on značio meni.
Obrada: Chordy