Hjelp! Er det noen her? Hjelp!
Hei, Michael. Vi to skal spille et spill.
I det som vi noe omtrentlig kan kalle ditt liv, -
- har du levd av å holde øye med andre.
Folk syns du er en angiver. En sladrehank. En tyster.
Jeg syns at du ikke er verd kroppen din og det livet du har fått.
Nå får vi se om du er villig til å vende blikket mot deg selv.
Til å gi avkall på det du lever av, for å få leve.
Innretningen på halsen din er en dødsmaske.
Masken er tidsinnstilt. Finner du ikke nøkkelen i tide, -
- vil masken slå igjen.
Tenk på den som en venusfluefelle.
Det du ser på nå, er din egen kropp -
- for bare to timer siden.
Ikke vær redd. Du sover trygt og kjenner ikke noe.
I og med at du sitter i en alvorlig knipe -
- skal jeg gi deg et hint om hvor jeg har gjemt nøkkelen.
Hintet er:
Rett for øynene på deg.
Hvor mye blod vil du gi for å overleve? Lev eller dø.
- Valget er ditt. - Hvem faen er du?!
Nei!
Kom og hjelp meg!
Hjelp meg!
Nei, nei, nei!
Unnskyld... Jeg vil snakke med Daniel Matthews.
Skriv under her.
Takk.
Kom, Daniel.
Det tok sin tid.
Jeg fikk ikke skrevet det inn i kalenderen.
De vil politianmelde deg. - Ja, de er noen svin.
Det er da ikke rart. Du stjal fra dem.
Men det er greit for meg. Mor beholder foreldreretten, -
og jeg møter deg på jobb.
Hva er det med deg? Er du blitt en tøffing, fordi du har begynt å stjele?
Spar meg. Hvorfor skal du være purk døgnet rundt?
Sånn er det å være far. - Du er bedre som purk.
Jeg vil hjem til mor tidlig. - Hva sa du?
Kan du ikke høre meg? - Nei. Si det igjen.
Jeg vil hjem til mor. - Så dra!
Herregud.
- Du har ringt til Daniel. - Det er far. Unnskyld for det i går.
Jeg har ikke hørt fra deg. Er du snill og ringer?
Daniel?
Unnskyld, jeg trodde det var sønnen min.
Ja, jeg kommer.
Hva har du?
Noen asbestarbeidere fant et lik og ringte oss.
Bygningen har stått tom i to år, men de har sett folk her allikevel.
Uteliggere, for det meste. Noe ungdom hadde raveparty for en del uker siden.
Er dødstidspunktet fastslått? - Rettsmedisineren kom nettopp.
En betjent sa han var en venn. - Ikke venn. Han var tyster.
Gjenkjente betjenten ham så lett? - Han var ikke sikker.
Få se ansiktet hans, så skal jeg si om det er ham.
Det er der vi har et problem.
Ja, det er Mike.
Når ville du fortelle det? - Jeg syntes du burde se det selv.
Nå har jeg sett det.
Det er for tidlig å si noe, men det kunne vært Jigsaw.
Det kan jeg se. Hva vil du med meg?
Lat som om dette er nytt for oss. Hvem ville gjort noe sånt?
Han var tyster. Listen over fiender er tykk som en telefonkatalog.
Narkovrak er sjelden utlært i maskinteknikk.
Tror du ikke dødsårsaken forkorter den listen litt, i alle fall?
Jo, men det er jo du som er eksperten.
Se nærmere etter, etterforsker Matthews.
På hva? - Spør den som skrev det.
Se nærmere etter etterforsker Matthews
Hei, Michael. Vi to skal spille et spill.
I det vi litt omtrentlig kan kalle ditt liv, -
- har du levd av å holde øye med andre.
Du og den fyren har mye til felles, Kerry.
Dere liker å leke med folk begge to.
Ikke prøv sånn dritt på meg mer. - Det er ikke jeg som terger deg.
Dessuten har jeg nok å gjøre. - Masse papirarbeid.
Og politiklagenemda er ute etter meg, sønnen min er kriminell, -
og kona vil skilles. Har jeg ikke hendene fulle?
Unnskyld. Jeg ville bare ha deg med på denne saken.
Vi er ikke makkere lenger, Kerry. - Og så?
Han skrev navnet ditt på veggen, for helvete. Han spør etter deg.
Det er ikke første gang en psykopat er ute etter meg.
Men fordi jeg ber deg om det, da?
Jeg kan ikke hjelpe deg. Det er du som er Jigsaw-ekspert.
Når sluttet du å være politimann?
Se nærmere etter, etterforsker Matthews.
Mannen skrev navnet ditt på veggen.
Se nærmere etter, etterforsker Matthews.
- Han spør etter deg... - Hør etter, folkens.
Dette er de beste adkomstveiene.
De åpner ut mot gaten og gir god plass og dekning.
Husk, aksjonen er i fullt dagslys, og vi må ikke skremme sivile.
Dere skal bare storme inn og skremme de som er der fra vettet.
Jeg går inn med lag Alfa. Da kjører bussen.
Som i gamle dager, hva?
Jeg trodde du hadde nok saker. - Jeg vil bare ta en kikk.
Lag Alfa går først. Baker, du tar flanken. Avsted.
Stopp!
Betjent såret! Kom med en avbiter!
Lag 2, skynd dere inn!
Gutter?
Snakk til meg.
Stopp! Ikke rør deg!
Opp med hendene. Jeg sier det ikke igjen.
Ned på kne!
- Det kan jeg dessverre ikke.
Legg ham i håndjern.
Du har rett til ikke å uttale deg. Du har rett til advokatbistand.
Han er ubevæpnet.
Er jeg nær nok nå?
Før ham vekk.
Jeg er nødt til å bli her mens du løser problemet ditt, Matthews.
Hvilket problem? - Problemet i lokalet der inne.
Hold ham i sjakk.
Ingen fare.
Faen...
Hva er det? - Jeg vet ikke.
Jeg tror det er sønnen min.
Han har sønnen min.
Hva faen er det?
- Din sønn Daniel. Du husker ham?
Hva gjør han på den skjermen?
Jeg har ikke sett på den i det siste, så det er vanskelig å si, -
men jeg vil tro han sitter i et hjørne, nokså vill i blikket.
Ditt forpulte svin! Hvor er han?
Det er et mysterium du må oppklare før det er for sent.
Det går to timer før gassen som infiserer nervesystemet hans -
ødelegger kroppen hans og han begynner å blø fra alle kroppsåpninger.
Gjett om det vil flyte blod.
Fortell meg hvor han er.
På et trygt sted.
Eric... - Få en telefon.
Hør nå her... - Få telefonen din!
Alt stemmer med profilen hans. - Jeg må være sikker.
Du har ringt til Daniel. Han er ikke hjemme...
Jeg beklager. - Det er noe som teller ned her.
Tilkall bombelaget.
Våkn opp.
Kan du høre meg?
Hun puster ennå.
Har vi fått husarrest? Sitter vi i fengsel?
Nei, det er ikke fengsel. - Har du sittet mye inne?
Altfor mye.
Lukk opp, for helvete! - Det er visst ingen som hører.
Hva faen skjer? - Det er noen som hører på.
Nei.
Sånne kameraer har ikke lyd.
Faen!
Hvordan kan man våkne opp og ikke ane hvor man er?
Du har visst aldri vært full. - Jo, jeg har gått på college.
Det er kidnapping.
Jeg så en film forrige uke om en journalist på oppdrag i en krigssone.
Han legger seg til å sove på hotellrommet sitt, -
og neste morgen våkner han i en celle uten vinduer eller lys.
Og han må tilbringe ni år i den cellen.
Ni år er ingenting. Ta deg sammen.
Hva mener du? - Slutt å syte og la oss gjøre noe.
La oss roe oss litt ned. - Klapp igjen. Jeg kan høre noe.
Hva er det?
Noe som tikker.
Ta det rolig. Hva heter du?
Amanda. Hvor er jeg?
Aner ikke. Alle sammen våknet her som deg.
Nei!!
Det ordner seg nok.
Faen!
Hva er det du leter etter?
Hva er det?
"Alt dere trenger å vite er på denne."
Velkommen.
Dere lurer sikkert på hvor dere er.
Hvor dere befinner dere er ikke viktig, -
- men det stedet kan tilby dere er svært viktig.
Frelse, hvis dere gjør dere fortjent til den. Om tre timer vil døren til huset gå opp.
Dessverre har dere bare to timer igjen å leve.
Dere puster nå inn en dødelig nervegass.
Dere har pustet den inn lenge. Har dere hørt om giftgass angrepet i Tokyo,-
- vet dere hva gassen gjør med menneskekroppen.
Den eneste måten å overleve og slippe ut på -
- er å finne en motgift. Doser er gjemt rundt omkring i huset.
En av dem befinner seg i pengeskapet foran dere.
Hver av dere har koden til skapet.
Tenk dere godt om. Dere har tallene et sted i bakhodet.
Nøkkelen til tallrekkefølgen er skjult i enden av regnbuen.
Når det går opp for dere hva dere har til felles, vil dere forstå hvorfor dere er her.
Sporet er skjult under et kryss, så ha øynene med dere.
La spillet begynne.
Hvem er det? Hvordan visste du hvor den var?
Dette er faen meg vilt.
"Ikke prøv å åpne døren med denne nøkkelen."
Faen ta dette.
Ja, faen ta det. Smart. - Nei, det er ikke smart.
Hva skal vi gjøre, da? Sitte og glo? - Ikke bruk nøkkelen, sto det.
Drit i det brevet, greit? Dette er en makaber fleip, og nå er det slutt.
Gi oss en forklaring. Hva foregår?
Det er et spill. - Det er faen ikke noe spill.
Han setter oss på prøve. Jigsaw.
Hvem faen er det? - Ser du aldri på nyhetene?
Nei. Hvem er han? - En seriemorder.
Han setter oss på prøve. Han vil at vi skal overleve.
Vi er nødt til å følge reglene!
Jeg spør en gang til. Hvordan vet du alt dette?
Jeg har spilt før.
Få et lag teknikere hit. Finn ut hvor signalet kommer fra.
Hva er det du vil meg?
Få en smule av din tid. - Jeg har ikke tid å gi.
Du spurte hva jeg ville. Tro meg når jeg sier at sønnen din har store problemer.
Og hvis jeg gir deg en smule av min tid?
Jeg vil bare snakke med deg. Alle andre må gå.
Nei. Ingen går.
De trenger ikke forlate bygningen, bare gå ut mens vi prater.
Går du med på det, vil du få igjen sønnen din.
Hvis ikke jeg får igjen sønnen min, river jeg faen meg hodet av deg.
Ikke for å være morsom, men jeg har kreft.
Du kan umulig påføre meg mer smerte enn jeg allerede har.
Bare send dem hit. Teknikerne kan spore signalet på noen timer.
Han vil prate med meg alene. - Faen heller. Fem minutter.
Han knekker ikke under press. - Det er en velprøvd metode.
Jeg kjenner saken. Jeg har slitt dag ut og dag inn for å løse den.
Du har ikke familie. Du vet ikke hva den mannen lider.
Hør her... - Jeg vil ikke snakke med ham.
Du har allerede mistet sønnen din en gang på grunn av meg.
Det skjer ikke igjen.
For noe jævelskap. Hva gjør vi?
Jatt med ham. Skaff oss mer tid.
Vi kan vinne, Eric. Vi kan slå ham.
Dere må finne en motgift. Doser er gjemt rundt omkring i huset.
En av dem er i pengeskapet foran dere.
Hver av dere kan koden til skapet.
Tenk dere godt om. Dere har tallene et sted i bakhodet.
Vent. Hvor skal du? - Finne en motgift.
Motgift? Du har sittet inne.
Du vet det ikke fins noen motgift mot dette.
Se her. Dørene er låst.
Hør her. Det er tre og puss. Det er ikke noen festning. Det er bare et hus.
Vi må tenke oss om og legge en plan.
Bare legg planer, du. Jeg vil ut.
Se.
Alt i orden? - Ja, det går bra.
Det ville jeg ikke gjort. - Du vet ikke hva som er bak døren.
Faen! Faen!
Alle mann ut.
La oss snakke sammen. - Sett deg ned, Eric.
Jeg vil spille et spill.
Reglene er enkle. Du skal bare sitte her og prate med meg. Lytte.
Hvis du gjør det lenge nok, vil du finne sønnen din igjen, uskadd.
Vi er ikke blitt ordentlig presentert. Jeg heter John.
Liker du å bli kalt Jigsaw? - Nei...
Politiet og pressen døpte meg det. Det var ikke mitt påfunn.
Puslespillbrikken jeg skar ut av ofrene var bare et symbol på -
at offeret manglet noe. En viktig brikke i livets puslespill.
Overlevelsesinstinktet. - Det er virkelig interessant, John.
Men nå skal du fortelle meg...
Jeg forteller deg mye. Du hører ikke etter.
Ikke glem reglene. - Jeg hører etter.
Men jeg hører bare det samme gale sprøytet jeg alltid hører -
når jeg avhører en psykopat som deg.
Interessant. Burde du ikke overbevise meg om at du er en venn?
Gi meg falsk trygghet, så jeg betror meg til deg?
Det er litt tungt å følge håndboka når du har sønnen min.
Håndboka? Hva har du mest lyst til å gjøre med meg?
Ville du ha fulgt håndboka for fem år siden?
Eller ville du ha knust kjeven min med lommelykten?
Du vet åpenbart mye om meg.
Jeg vet at du engang var kjent som en uredd politimann.
Føler du deg tryggere nå som du sitter bak et skrivebord?
Jeg føler en hel del akkurat nå. - Men du føler at du lever.
Og nettopp det er meningen.
Kan du...
... hente et glass vann til meg?
Det ville vært godt.
Faen!
Den latterlige macho-stilen åpner ikke døren. Andre forslag?
Den eneste åpningen du får opp, sitter mellom beina på deg.
Hva om du klapper igjen? - Klapp igjen selv!
Ok, vi har nå konstatert at ingen av dere finner seg i noe dritt.
Fant dere noe? - Nei, ingenting.
Merket på armen din er laget i Joliet, ikke sant?
Der har jeg sonet en dom selv. - Så stolt jeg er av deg.
Hvor har du dratt i gitteret?
At du ikke ble så breikjefta som barneskolelærer. Har jeg rett?
Da er vi tre som har sittet inne. Båndet sa vi hadde mer -
til felles enn vi er klar over.
Vi tre som har sittet i fengsel...
Jeg har funnet en dør.
Jeg trenger lommelykten.
Der borte.
Hva faen?
Helvete, gutt... - Unnskyld.
Hva faen er en obi?
Obi. Jeg heter det.
Hei, Obi. Jeg vil spille et spill.
I årevis har du pint folk rundt deg med løgn, svik og bedrag.
Nå får du sjansen til å sone de livene du har spilt -
- ved å spille et av mine.
Inni innretningen foran deg er to doser motgift mot gassen.
En er til deg som takk for at du hjalp meg å bortføre de andre.
Den andre kan du gi bort. Men en av dem har en pris.
Husk, Obi: Når du er i Helvete, -
- kan bare Djevelen få deg ut igjen.
Hva skal det bety? "Bortføre de andre"?
Han fikk oss inn hit.
I bilen... Det var...
Jeg visste jeg kjente ham.
Du var den siste jeg så før jeg våknet her.
Dette er din skyld.
Er du sikker på at det er ham?
Helt sikker.
Jeg ble tvunget til å gjøre det. - Jeg gir deg et valg.
Du har fem sekunder! Få oss ut! - Jeg vet ikke hvor utgangen er.
Faen ta deg! Du dro oss inn her! Da kan du få oss ut igjen også!
Det kan jeg ikke.
Da er du en død mann. - Det er du også.
Nei, vent! Hør nå her. Det ligger to doser motgift i ovnen. Vi kaster bort tiden.
Kaster bort tiden?! Han bortførte meg midt på natten.
Vi vet ikke hva som er i sprøytene. Tør du ta en sprøyte selv?
Ja.
Hvem skal få dem? Hvilke to av oss får motgift?
Det bestemmer vi senere.
Nå krabber du inn.
Ellers stikker jeg deg rett ned.
Hvis du skal true noen med kniv så kutt litt.
Jeg krabber inn etter sprøytene. Men en er til meg.
En til meg. - Skynd deg litt.
Kom her. Dere andre kan slåss om denne.
"Tusen takk, Obi." Kom igjen...
Døra, for helvete!
Åpne døra!
Den er låst!
Åpne døra!
Åpne døra, for helvete!
Få ham ut! - Døra!
Sprøyta! Jeg får den ikke opp!
Få ham ut!
DREI
Bruk jakka di, for helvete!
Han brenner opp! - Stopp det...
Stopp det...
Det er en glugge her. - Han har motgiften!
Vi skal få deg ut!
Stopp det! Stopp det!
Flytt dere!
Sprøytene! Han har sprøytene! De er der inne!
Jeg vil ha de forpulte sprøytene!
Sprøytene har smeltet, for faen. De er vekk.
Han hadde et valg.
En til er død. Hvor mye tid skal vi kaste bort på det svinet?
Vi gjør akkurat det vi bør gjøre. - Sånn ser det ikke ut for meg.
Altså, Darwins evolusjonslære, at de beste overlever, -
som han kom frem til på Galapagos, gjelder ikke lenger.
Menneskeheten har hverken evne eller vilje til å overleve.
Er det ikke vanskelig å være rolig når sønnen din går rundt på TV?
Jeg aner jo ikke hva faen det er du vil.
Jeg har jo fortalt deg hva det er. Du skal bare huske reglene.
Først ville du snakke og så ville du spille et spill. Du snakker, men det er bare vrøvl!
Hva tror du kan kurere kreft, Eric?
Hva kan kurere kreft? - Jeg vet ikke.
Men ikke å drepe og torturere for moro skyld.
Jeg har aldri drept noen. De tar avgjørelsene sine selv.
Å tvinge folk til å skyte seg er nå stadig mord.
Når er tvang blitt et problem for deg?
Hvorfor er du så desperat etter å få igjen sønnen din?
Fordi han er sønnen min.
Hva var det siste du sa til ham før dere skiltes?
Så dra!
Faren for at sønnen din vil dø får deg til å reagere.
Hvorfor reagerer vi bare når det står liv på spill?
Jeg har alltid elsket sønnen min. Det har aldri endret seg.
Det har endret seg nå. Å bli truet med døden endrer alt.
Hvis jeg fortalte deg hvilken dato og hvilket klokkeslett du vil dø -
ville verden rase sammen for deg.
Jeg vet det.
Kan du forestille deg hvordan det er at noen kommer...
... og forteller deg at du skal dø?
Hvor voldsomt det er?
At tiden din er ute?
KREFTAVDELING
På et øyeblikk ligger verden i grus. Alt virker annerledes, lukter annerledes.
Du får smak for alt, om så det er et glass vann eller en tur i parken.
De heldige vet ikke når klokkene ringer. Og det betyr at de aldri riktig lever.
At de drikker et glass vann og aldri riktig smaker på det.
Du kan ennå redde situasjonen, John.
Ja, men kan vi redde deg? - Meg?
Jeg står ikke til å redde. Jeg har kreft.
Kreft er ingen unnskyldning for det du gjør.
Det var ikke kreften som satte meg i gang med verket mitt.
Det var selvmordsforsøket som satte meg i gang med verket -
og ga det mening.
Jeg hadde drevet meg selv til å begå selvmord. Og jeg mislyktes.
Kroppen var ikke sterk nok til å bekjempe kreftcellene, -
men hadde overlevd å falle utfor et stup.
Til min store overraskelse var jeg i live.
Og jeg viet resten av livet til å sette menneskets natur på prøve.
Forstår du meg, Eric?
Du har muligheten til å gjøre en god gjerning nå.
Bare fortell hvor sønnen min er. Jeg skal hjelpe deg.
Jeg trenger ikke hjelp av deg. Og du forstår meg fortsatt ikke.
De som ikke verdsetter livet, fortjener ikke å leve.
Sønnen min verdsetter livet sitt. - Men verdsetter du ditt?
Verdsetter du hans liv? - Pisspreik!
Ikke glem reglene...
... hvis du ønsker å finne sønnen din.
Hvor er du?
Nei, vi har ikke et kvarters tid. Vi må finne kilden til signalet.
Vi kan ikke gi opp.
Kan du høre meg?
Det er andre gang jeg våkner opp i helvetes forgård.
Tror du du kan stå opp?
Ja. Selv om jeg ikke har lyst.
Det er så mye jeg må rekke.
Så mange jeg må snakke med.
Livet kan ikke slutte her.
Det gjør det ikke heller.
Amanda, du sa du hadde overlevd dette før.
Du sa du hadde spilt spillet hans før og overlevd.
Det betyr at vi kan overleve.
Hvorfor valgte han deg?
Fordi jeg var narkoman.
Og det morsomme er at jeg besto den lille prøven hans.
Hvis du besto, hvorfor er du her igjen da?
Fordi jeg ikke var særlig snill mot meg selv.
Hvor lenge har du...?
Jeg begynte i fengslet.
Hva ble du arrestert for? - Besittelse.
Sa du ikke...? - Snak med purken som fikk meg dømt.
Du har visst aldri blitt arrestert selv.
Nei. Altså, jeg har begått noen småting. Vært borti noe dritt.
Far er...
Han er jævlig streng.
Han har sikkert satt byen på hodet for å finne meg, -
bare så han kan gi meg bank for å ha vært vekk.
Ja, sikkert.
Vi har funnet en dør. Kom.
Kom, vi må videre.
Det er den eneste uten lås, men vi kan ikke få den opp.
Hvordan går det? - Den sitter fast.
La meg prøve. Flytt deg.
Slapp av. - Bare flytt deg.
Hvis den sitter fast, er det en felle. Hele dette huset er en stor felle.
Noen vil ikke at vi kommer inn i det rommet.
Hva nå?
Hva vi enn gjør, har vi tre minutter å gjøre det på.
Hei, Xavier. Jeg vil spille et spill.
Spillet minner mye -
- om det du har spilt som narkolanger.
Spillet der man tilbyr de desperate håp mot betaling.
Vi kan vel være enige om at du er i en fortvilt situasjon. Så jeg tilbyr
Du må betale ved å krype ned i samme avgrunn -
- som du tvinger kundene dine ut i.
Da du gikk inn i rommet, utløste du en nedtelling.
Når nedtellingen er ferdig, er døren foran deg låst for alltid.
Bare hvis du finner nøkkelen i tide -
- kan du låse opp døren og få tak i motgiften.
Jeg gir deg et spor til å finne nøkkelen:
Det blir som å finne nålen i høystakken.
La spillet begynne.
Noen må nedi.
Noen må faen meg nedi der.
Nei! Nei! - Hva gjør du?
Hva faen gjør du?
Sett i gang! Vi har ikke tid til dette.
Hva faen feiler det deg? - Hva gjør du?
Du er gal. - Skynd deg nå.
Kom an! Vi har nesten ikke mer tid.
Let videre, for helvete.
Kom igjen! - Faen ta deg!
Noen må hjelpe henne.
Hva er det med dere?
Nei! Nei!
Din purke!
Nå er det nok. - Det er ikke nok.
Hold opp!
Hørte dere ikke båndet?
Han kjenner oss, vet hva vi heter.
Det er noe vi overser.
Fengslet.
Han sa dere tre hadde sittet i fengsel.
Da er vi fire.
Hva hadde du gjort? - Har det noe å si?
Andre som vil tilstå noe?
Hva med deg? Du ser ut som en real ungdomsforbryter.
Nei, aldri.
La oss snakke ut om dette.
Nei, ikke mer snakk.
Det eneste dere har til felles, er at dere sinker meg.
Jeg stikker.
Hvor faen blir teknikerne av? - De kan være her hvert øyeblikk.
Et øyeblikk til er for mye.
Jeg vet hvordan mannen tenker. Han spiller et spill.
Eric må bare spille med litt til. - Se på klokka.
Vi er nødt til å tenke kreativt, ellers er det kvelden for gutten.
Verket hans.
Det er sånn du kan ramme ham.
Han elsker dette. Det er hans mulighet til å bli berømt.
Tru med å ødelegge verket hans.
Hvordan vil du få meg dømt uten alt dette som bevis?
Jeg trenger ikke denne dritten. - Gjør det, da. Ødelegg det.
Det er det jeg har tenkt. - Ødelegg alt.
Men du skal vite at det ikke vil redde sønnen din.
Dreper du ham, dreper jeg deg. - Gjør det. Hvorfor vente?
Vi vet jo begge hva slags menneske du er.
Den slags menneske som skyter en ubevæpnet mann.
Som planter bevismateriale for å få dømt en mistenkt.
Som blir forlatt av sin kone, og foraktet av sin sønn.
Hold kjeft!
Der har vi teknikerne dine.
Akkurat i tide.
Be om at de finner signalkilden.
Det er noe jeg ikke har fortalt. Jeg kan også bare vise deg det.
Dessverre kan jeg ikke få tak i det selv, -
så kanskje du kan be de som avlytter oss der inne, hente det?
Brunt skrivebord, nest øverste skuff.
Du kan kanskje ikke huske dem alle, -
men jeg er sikker på at de husker deg.
Det var du som arresterte alle sammen.
Og du plantet bevismaterialet som fikk dem dømt.
Det var du som sendte dem i fengsel.
Sønnen din leker med folk som ikke er særlig glad i deg.
Det ville vært synd hvis de fant ut hvem han var.
Hver av dere kan koden til skapet.
Tenk dere godt om. Dere har tallene et sted i bakhodet.
Nøkkelen til tallrekkefølgen er skjult i enden av regnbuen.
Hva vil du gjøre? - Jeg har ikke bestemt meg ennå.
De andre, de er redd for deg.
Bra.
Vi to kan fortsette å slåss som om vi var i luftegården.
Eller vi kan samarbeide og finne ut hvem som står bak dette.
Dere andre kan gjøre hva dere vil.
Jeg har funnet det jeg leter etter.
Du minner om meg.
Selv om du er på ræva, må du absolutt skaffe deg fiender.
Vet du hva? Jeg har også fiender.
Utenfor dette huset.
Og de er ute etter meg.
Og hvis de ikke finner meg, vil de ta de rundt meg.
Familien.
Skjønner du?
Nei, jeg skjønner ikke.
Sånn er jeg bare, og det er jeg fornøyd med.
Snu deg.
Hva? - Snu deg.
Vi kan ikke gi oss nå.
Vi har vært her i to timer. Døren burde gå opp om en time.
Så lenge lever vi ikke. - Det kaller jeg vinnerholdning.
Hun vet hva hun snakker om.
"Sporet gjemmer seg under et kryss."
Der har vi svaret.
Hva gjør du sammen med ham?
Er han faren din?
Kjenner du ham? - Ja.
Det var han som fikk meg dømt. På falske bevis.
Ikke si det er faren din.
Jeg kan ikke stole på noen av dere.
Dere to må klare dere selv.
Nå vet vi hva vi har til felles.
Amanda, jeg visste det ikke.
Gutt! Amanda!
Hvor er dere?
Ikke gå fra meg.
Vi må vekk.
Gutt!
Amanda! Jeg har funnet en utgang!
Åtte.
Gutt!
Slutt... å løpe.
Eric... Nei!
Vi prøvde metoden din.
Hvor er han, ditt svin?!
Nå varer det ikke lenge før sønnen din pisser blod.
Der har vi den Eric Matthews som fikk alle medaljene.
Hjelp!
Hjelp meg!
Å gud!
Jonas!
Hjelp meg!
Ikke vær redd.
Nei! Din jævel!
Amanda...
Det er ingen som lytter lenger, din dritt.
Gap opp.
Sånn. Hva har du å si nå?
Hva?
Si det igjen.
Spillet er over.
Jeg skal føre deg til huset.
Du skal føre meg dit med en gang.
Jeg viser det til deg og ingen andre.
Greit, du og jeg.
Hvordan kommer vi ut herfra?
Det er en knapp på veggen.
Du må skynde deg.
Tiden er knapp.
Sperr av stedet!
Avsted!
SIGNAL SPORET
Vi har funnet kilden. - De er vekk begge to.
Hvis ikke jeg finner sønnen min...
Kerry, de er forsvunnet. Faen også.
Kerry, vi har sporet kilden. - Rigg, vi har funnet den.
- North Hyde Crescent 237. - Mottatt.
Hvor skal vi hen?!
Rett frem.
Kom igjen... Hvor er dere?
Sving til høyre på Alfred.
Lukk opp, for helvete!
Lukk opp! Dere kan ikke flykte.
Jeg vil bare ha tallene som står på bakhodet deres.
Dere kan ikke flykte!
Jeg kan ikke holde igjen!
Slipp meg inn!
Lukk opp! - Hva gjør vi?
Til venstre i neste sving.
Det er siste hus på venstre hånd.
Kom igjen!
Lukk opp!
Hva er det?
Det er en luke, for helvete.
Dere kan ikke flykte!
Hjelp meg å flytte dette.
Kom igjen, Amanda!
Den er låst! - Slipp meg inn!
Lukk opp!
Nøkkelen som lå sammen med båndopptakeren.
Jonas hadde den sist.
Finn den. Skynd deg!
Slipp meg inn!
Eric, du trenger denne nøkkelen når du kommer inn i huset.
Hvor faen er vi?
Løp!
Daniel!
Daniel, vi må videre!
Løp!
Avsted!
Vi er inne.
Kerry, vi er inne i huset.
Jeg kan ikke se dere. Kan ikke se dere.
Jeg kan ikke se dere. Hva er posisjonen deres? Rigg, kan du høre meg?
God dag, mr. Hindle. Følg ditt hjerte.
Hva faen skjer?
Jeg er jævlig forvirret. Hvem er du?
Nå dreper jeg mannen din.
- Vi skal ikke sage av lenkene. - Hva er det du gjør?
Han vil at vi skal sage av føttene våre.
Daniel!
Han er død.
Drit i det. Jeg vil bare lese tallet på bakhodet hans. Og ditt.
Du vet ikke hva ditt eget tall er. Hvordan vil du få det uten meg?
Jeg kan ennå ikke se dere.
Rigg, hører du meg?
Klart til venstre. - Klart til høyre.
Jeg kan ennå ikke se dere. Kan ikke se dere.
Det er ikke direkte.
Vi er i feil hus. De har vært døde hele tiden.
Få folkene dine ut.
Hei, Eric. Du kan sikkert ikke huske meg, -
- men du endret livet mitt en gang. Du satte meg bak lås og slå.
Jeg var skyldig i mye, -
- men ikke i den narkoanklagen du tok meg for.
Du aner ikke hvor mye du mister når du sitter inne.
Andre gang et annet menneske endret livet mitt var jeg skyldig.
- Hei, Amanda. - Men livet mitt ble reddet den dagen.
Du sa du hadde overlevd dette før.
Jeg fant en far, en fører, en læremester.
Du må se døden i øynene for å bli gjenfødt.
Han hjalp meg. Hva kan kurere kreft, Eric?
De som ikke verdsetter livet, fortjener ikke å leve.
Hva kan kurere døden? Svaret er udødelighet.
Daniel!
Ved å etterlate seg noe, -
- ved å leve et liv som vil bli husket, blir man udødelig.
Så nå oppdager vi at rollene er byttet om.
Han spør etter deg. - Hva faen vil du?
Han vil at vi skal overleve. - Jeg vil spille et spill.
Dere må følge reglene! - Du skal bare sitte og snakke med meg.
Hvis du gjør det lenge nok, vil du finne sønnen din igjen, uskadd.
Hva faen er det? - Sønnen din, Daniel.
Faren min er jævlig streng.
I mine øyne er du ikke verd det livet du har fått.
Faren for at sønnen din dør snart får deg til å tilgi ham alt.
Hvorfor klarer vi det bare når det står liv på spill?
Jeg er ferdig med å lytte. - Ikke glem reglene.
Han spiller et spill. - Det er bare vrøvl!
Vi vet begge hva du er. Snart pisser sønnen din blod.
Jeg skal føre deg til huset.
Det er noe jeg ikke har fortalt deg.
Det er jeg som vil videreføre Johns verk når han dør.
Gjør det. Ødelegg det.
Og du er mitt første prosjekt.
Nå er du låst inne, hjelpeløs og alene.
Din forpulte purke. - Spillet er slutt.
Jeg skal drepe deg!
Din forpulte purke!
Jeg skal drepe deg!