DIREKTE FRA APOLLO
Mine damer og herrer, ta godt imot kveldens vert,
Kiri Pritchard-McLean!
DIREKTE FRA APOLLO
Ja! Hallo!
Velkommen til Direkte fra Apollo!
For et publikum.
Det jeg elsker med dette, er at jeg er veldig stolt.
Startet komedie i Nordvest-England,
og kom opp gjennom arbeider... Ja, se på det.
De skal slåss på parkeringsplassen, og jeg skal se på.
Men jeg er så stolt av det, start som komiker på arbeiderklubber
og helgeklubber, har du aldri vært på en helgeklubb,
maler jeg bildet for deg.
Alle du jobbet hardt på skolen for å komme unna,
nå på kokain, det er stemningen.
Dette er en fin jobb for meg. Ikke vant til fine jobber som...
Å dukke opp utenfor Hammersmith Apollo er utrolig, ikke sant?
Ofte kommer jeg til en gig, og en hund vaper utenfor.
Det er jeg vant til.
Men det er penger i dette rommet. Jeg kan lukte det.
Det er folk i dette rommet som har en hage foran og bak,
og kjøleskap i ingen av delene.
Jeg er fra Nord-Wales. Flyttet tilbake dit.
Jeg flyttet tilbake da jeg ville stifte familie,
for walisiske jenter gjør det når de vil stifte familie.
Vi flytter tilbake til Wales. Er som laks på den måten.
Svømmer oppstrøms for å hekke.
Du flytter tilbake til Wales, gifter deg med den minst truende,
får et par barn og vokser inn i tightsene dine.
Det er den walisiske måten. Ja.
Men jeg var aldri sikker på om det var rett for meg.
Kan jeg si noe som fikk meg til å føle at jeg ville ha familie?
Det er litt medisinsk.
Jeg skal ikke være for grafisk, men en dag våknet jeg
med kroniske magesmerter, for å si det sånn.
De ble verre gjennom dagen,
kom til der jeg ikke følte at jeg kunne stå lenger.
Jeg ringte NHS Direct.
Snakket med en sykepleier. Helt fantastisk.
Snakket meg gjennom symptomene, og det viste seg at jeg var sulten.
Aner ikke hva den følelsen var.
En stor ting som fikk meg til å ikke ville bli mor, var å se mødre.
Det gjør susen. Og jeg vet det er mange av dere her,
som vil ha en fin kveld og glemme det.
Så jeg vil si det dere ikke har lov til å si,
som er: "Det ser for jævlig ut." Å være mor ser verst ut.
For klarhet, jeg ville vært far på et blunk. Så klart jeg ville.
Men å være mor ser så lite givende ut.
Eneste jobb jeg kommer på med lignende manglende jobbtilfredshet
er den fyrens hvis jobb det er å male Golden Gate Bridge,
og når han kommer til slutten, må han bare begynne på nytt?
Sånn, men broen kaller deg ei kjerring når den er 15.
Mange grunner til at jeg har vært redd for å stifte familie,
en biologisk familie. Jeg er redd for å føde.
Jeg er redd for å føde, men også for å være gravid.
Jeg vet at det ikke er rett for meg.
Vet du hvordan jeg vet det? Vet hva jeg føler etter stort måltid.
Har ikke ni måneder med det i meg, helt ærlig.
Og alle vennene mine som er mest som meg,
som er hvite, privilegerte, funksjonsfriske, cis-er,
universitetsutdannede feminister som har fått barn,
har blitt drittsekker av våpenstandard siden det skjedde.
Det er en spesiell gruppe av dem. Jeg kaller dem "snakker som mødre".
Det blir ukomfortabelt her, for jeg merker at det er noen her.
Jeg lukter Lucy & Yak i luften.
Dere kjenner disse folkene.
"Som mor er jeg bekymret for at verdens bokdag har mistet mening."
Som din venn skal jeg sparke deg i hodet om et øyeblikk.
Dette er vennene mine jeg krangler mest med.
Jeg kranglet med én her om dagen.
Hun sa: "Jeg tenker at du som en barnløs kvinne,
umulig bry deg like mye om klimaet og planeten som jeg gjør.
Helt siden jeg fikk Cordelia."
Jeg vil bare at folk skal være anspente her.
Jeg bytter navn på scenen, men ikke det.
Ja, og jeg vet hun vil se på dette, og det er greit,
for jeg vil at hun skal vite at jeg synes ungen din er en dust. Ja.
Tøft, ikke sant? Tøft.
Du kan være en viktig dust i første stadium.
"Helt siden Cordelia kom,
forstår jeg jobben min er å beskytte planeten for neste generasjon."
Setter pris på det hun sier, men til meg.
Jeg er en bondedatter som de siste ni årene,
av miljømessige årsaker, har vært veganer.
Kom tilbake til meg når du har gitt opp bacon, din dust.
Det er der jeg er med det.
Jeg kranglet med en annen.
Sier en annen. Samme kvinne.
Og jeg vil si, jeg tror ikke et sekund
at å få barn ikke forandrer alt, ikke sant?
Perspektivene, prioriteringene dine.
Men hun er som om da hodet kom ut, fulgte opplysning etter.
Og jeg har kjent henne lenge,
og hun er den samme personen hun var
da vi var 19 og ble dritings på parkeringsplasser på Lambrini?
Hun er den samme, hun har bare et barn nå. Jeg vil si
at livet hennes med en baby for øyeblikket er likt de årene.
Det er det. Hun er oppe til tre om morgenen
og prøver å få en uinteressert fyr til å suge på puppene. Samme livet.
Glad dere liker det, var redd for at jeg mistet dere ved veganer.
Det skjer, for jeg skjønner det.
Jeg skjønner oppfatningen av folk som er veganere.
Jeg gjorde det av miljømessige og helsemessige grunner.
Da jeg ble veganer, var det kanskje to-tre uker,
og jeg følte meg straks bedre enn dere.
Det skjer veldig fort.
Vet du hva? Det er noe jeg vet jeg ville gjort.
Om jeg hadde biologiske barn,
for venner som er privilegerte som meg, går alle i denne fellen.
Dere kan ha sette dette skje med folk dere kjenner,
en rar, hemmelig konkurranse mellom privilegerte kvinner
om å føde med så lite smertestillende som mulig,
og skryte av det på sosiale medier etterpå.
Ukomfortabelt. Tror det er internalisert kvinnehat.
Og slik vet jeg at det vil skje.
Mannen i paret, siden det bare er cis-het-par som gjør dette,
mannen i paret setter opp en status som sier: "Vi er gravide." Takk.
Du er faen ikke det.
La oss være ærlige. Om seks år er du annenhver 2. juledag.
Jeg kommer eter fedrene.
Det er veldig ukomfortabelt.
Jeg kommer til å se noen utkledd som Batman på balkongen snart.
De satte opp en status for å si at de venter barn,
og seks måneder senere, et nytt innlegg,
babyen har kommet. Alltid det samme.
De legger ut et bilde av babyen, men bruker bare ett av to bilder.
Enten tar de et fullt actionbilde av fødselen,
der babyen blir dratt ut og er dekket av posjert egg.
Det er mye. Jeg forventet ikke det.
Eller så legger de ut et bilde av babyen,
helt ren, sovende, veldig søt, med en liten hatt på. Veldig søt.
Vi vet hvorfor den har hatt. Rart hode. Alle vet det.
Vi vet at den fyller boblen. Du lurer ingen der.
Og under dette bildet vil det være ni paragrafer magnum opus av dritt
fra denne drittsekken, ikke sant?
Og det vil starte noe som dette:
"Jøss." Ja, han har en hårknute. Du har rett.
"Jøss. Jeg trodde jeg respekterte Tabatha før,
men for en kriger."
De elsker det uttrykket, "For en kriger."
Elsker det, for det gir inntrykk av at Tabatha,
mens hun fødte, har gjort det hele tiden med kneet opp på en stein,
mens hun ser østover med et stort sverd i hånden.
Har ikke skjedd. Hun har vært opptatt med å føde.
Det som har skjedd er at han har stått der
åpent gråtende mens Coldplay spilles om og om igjen,
og han har ikke sverd, men har fått et lite nett
for å få bæsjen ut av bassenget. Det er jobben hans.
"For en kriger.
Baby Ophelia... ...kom til verden seks minutter over ti om morgenen.
Hun veide 2,7 kilo."
Jeg vet ikke hvorfor vi fortsatt bruker den måleenheten til barn.
Det funker ikke for meg, for jeg vil ikke tine babyen din.
Og vet dere? Dette er så ille, men jeg er så arrogant.
Har aldri sett vekten av en baby og ikke tenkt at jeg kan bæsje den.
Jeg kan bæsje den. Du kaller henne Ophelia.
Jeg kaller det dagen etter en stek. Det er det som skjer der.
"Hun veide 2,7 kilo. Fødselen tok 86 timer,
og hun gjorde alt med en halv paracetamol."
Hva sa du, kompis? Jeg trenger to til å ta på skoene om morgenen.
Takler det ikke. Vet dere hvorfor? Jeg hater at det belønnes.
Fødselsreisen din, du gjør hva du vil,
men ikke bli presset til å gjøre det som ikke føles riktig for deg.
Ikke, det er ingen andre steder vi gjør dette.
Hvis du dro på jobb på mandag, en mann du jobbet med kom til deg
og sa: "Jeg fjernet galleblæren i helgen."
Og du sa: "Herregud, det må ha vært så vondt."
Og han sa: "Neida, jeg bet bare på en lærstropp, som naturlig,"
ble han tvangsinnlagt, og med rette.
Jeg vil minne dere på at Tabatha føder i Storbritannia,
der vi er heldige som har NHS, gratis helsetjenester,
og skulle jeg få biologiske barn, ville jeg være gratis,
helt dopet mens det skjedde.
Takk, ja. Tusen takk.
Vær deg selv. Jeg respekterer reisen din,
men mentalt vil jeg være av denne planeten.
Har aldri tatt dop, så jeg prøver bare.
I øyet, opp i ræva, det som er raskest.
Jeg vil ha så mange nåler ut at jeg ser ut som Kerplunk. Drømmen.
Partneren min og jeg er fast her.
Vi elsker barn, og vi har alltid sett for oss barn i fremtiden,
men vil ikke bli biologiske foreldre, og det som skjedde var
at vi spurte lokale myndigheter om å være fosterforeldre.
Det gjør du ved å ringe rådet. Samme nummer som søppelet.
Det er vel ikke riktig?
Du ringer det nummeret og sier: "Kan jeg få et barn?"
De sender deg til rett person, så sender de deg på kurs.
Så vi tok et førstehjelpskurs. Gi lyd fra dere, noen førstehjelpere?
Ok, ganske entusiastisk. Føler ikke sånn om førstehjelp.
Hva jeg føler om førstehjelp er hva jeg føler om pupperunker.
I at kan jeg gjøre det.
Jeg er kvalifisert.
Men jeg blir ikke glad om noen spør.
Og er det i det lokale bassenget, er det helt uaktuelt.
Jeg vet at noen tok med moren sin,
satt ved siden av mor mens jeg tar pupperunkvitser.
og det er veldig ukomfortabelt. Men du vet at hun har gjort det.
Ikke klapp. Det hørtes sånn ut.
Vet dere? Førstehjelpskurset var fascinerende.
Vi måtte gjøre litt, pediatrisk,
på nettet først. Det var det vanskeligste.
Du ser på videoer av barneskuespillere som ler åpent
mens de legges i redningsposisjonen,
og kunne ikke ta det innover meg, innså hvorfor.
Det er at keg var dramalærer,
og barneskuespillere kan leve eller dø for meg. Det var...
Det var problemet. Så gjør vi den praktiske delen.
Veldig nyttig. Vi lærer om å bruke defibrillatorer.
Du vet, de greiene. De er utrolige.
Har dem i telefonkiosker der jeg bor på landet i Wales,
i stedet for sykehus. Det fungerer veldig bra.
Fascinerende fakta.
Et offentlig hjerteinfarkt nær en defibrillator,
gir større sjanse for å overleve hvis du er en mann.
Det er helt sant. Jeg sier dette som en offentlig kunngjøring.
Det er fordi defibrillatorer og puter må på bar hud,
og folk vil gjøre førstehjelp på en kvinne som har kollapset,
og for å få tilgang til naken hud må de ta av kjolen eller toppen,
og de som gjør det får panikk
og sier: "La henne dø med verdighet, tror jeg."
Og jeg sier det nå, som kvinne,
med et offentlig hjerteinfarkt på vei,
hvis jeg er rundt deg og du er nær en defibrillator,
snille, ta dem ut. Vær så snill.
Mine to favoritting er
at jeg lever og at alle ser puppene mine. Jeg blir glad.
Så vi tok alle kursene, og så ble vurdert av en sosialarbeider.
Vi fikk så mange spørsmål jeg ikke har fått.
Vet du hva jeg ble spurt om? "Hva er din utdanning?"
Jeg tenkte: Herregud. Ok. Jeg har 2:1 i moderne teaterpraksis.
Ja, fra Universitetet i Salford.
Da jeg sjekket skjemaet etterpå, hadde han skrevet "N/A".
Greit nok. Ja, greit nok.
Vi ble vurdert, og da vi gikk til panelet,
sa en gruppe eksperter: "Ja, ok, dere kan være fosterforeldre."
Stolt av å si at de siste fire årene
har vi vært lokale fosterforeldre,
og vi har gitt pusterom, så det er korte pauser, opphold.
Jeg må alltid... Tusen takk. Det er nydelig. Takk.
Jeg må alltid si at det er pusterom,
ellers sier folk: "Hvor er ungen nå?"
Gråter i butikken om du ikke kjøper noe.
Så gå forbi, forklar hvorfor de ikke kan spise middag i kveld. Kom igjen.
Grunnen til at jeg alltid vil snakke om å være fosterforelder på scenen,
er at vi har 100 000 unge mennesker i Storbritannia i fosterhjem,
det høyeste det har vært. Har gått opp hvert år i et tiår,
og fosterfamilier faller, og jeg vil at alle skal vurdere det,
for det er en veldig bred kirke.
Skal bruke et rekrutteringsuttrykk som de bruker hjemme i Nord-Wales,
og jeg tror jeg har oppdaget feilen i budskapet deres.
De sier: "Ikke utelukk deg selv. Vi utelukker deg."
Genialt. Sett meg på den listen, ja takk.
Men jeg skal ikke være nedlatende.
Jeg sier ikke at om du blir en lokal fostermor,
at det ikke blir utfordrende.
Jeg lover at du vil møte de mest fantastiske unge menneskene,
og det blir den dypeste og mest livsendrende måten
å få 40 prosent rabatt på skatten. Ja.
Jeg mener det virkelig.
Dere har vært så hyggelige. Klare for en fantastisk opptreden?
Ja. Ja, det er dere.
Fantastisk standup-komiker kommer på scenen.
Bli ville for Eshaan Akbar!
Ja! Apollo, lag litt lyd!
Fint å være tilbake på Apollo.
Siden sist har jeg gjort mye.
Reist en del. Får reise verden rundt, gjøre denne jobben,
fortelle vitser i andre land.
Jeg vil ikke skryte, men nylig dro jeg til Belfast.
Jeg dro til Belfast. Fant en drosje. Litt PSA til deg, London.
I Belfast er noen av drosjesjåførene hvite.
Tenkte at de stjeler jobbene våre. Jeg kan ikke tro det.
De blir snart leger. Dette er utrolig.
Belfast er ikke det mest mangfoldige stedet.
Ikke noe imot det. Så lenge du har en indisk restaurant, går det bra.
Jeg var der noen dager. Trengte litt brød.
Gikk på butikken, gikk rundt hjørnet i midtgangen.
I andre enden av midtgangen var han, en annen brun mann.
Kan ikke tro det neste som skjedde.
Jeg så en annen brun mann.
Øynene mine låste seg med hans. Øynene hans låste seg med mine.
Og samtidig, uten å si et ord, forresten,
begge to...
Instinkt. Det kom innenfra. Beviste at en stereotype stemmer.
Flaut at jeg beviste at en stereotype stemmer,
men noe fint med det faktum
at jeg så en mann, samme rase på et ukjent sted,
og vi kunne anerkjenne hverandre ikke-verbalt.
Tror det er en sikkerhetsgreie. Alle raser har dette, sant?
Så med asiater har vi faktisk en...
Svarte liker av en eller annen grunn å være på siden
og stikke haken i været.
Og hvite folk, dere har også én.
Dere får leppene til å forsvinne.
På alt-inkludert: "Ja."
Noe av det morsomste skjedde i Belfast.
Jeg opptrådte. Etter showet tok jeg et par øl.
Etterpå dro jeg på en klubb, og jeg elsker øl.
Jeg elsker øl så mye at de kaller meg Seshaan Akbar. Jeg elsker øl.
Jeg dro til en klubb, de spilte den musikken jeg liker.
Kjøpte min favorittcocktail, Sex på stranden.
Kom til dansegulvet. Så på DJ-en. Han gir den en...
Han er ikke asiat engang. Hvorfor gjør han det?
Han endret umiddelbart til...
Står der. Alle de hvite sier: "Gud, det er din sang!"
Den eneste andre brune snur seg mot meg: "Hva gjør vi her?
Fulgte du etter meg fra supermarkedet?
Og du kan ikke spille denne ene sangen hver gang du ser oss.
Sør-Asia har en rik musikkhistorisk kultur
før vest-europeisk musikk, forresten.
Sitaren er grunnen til at gitaren finnes.
Tabla til at trommene finnes.
Og så stjal dere instrumentene våre
og begrenset hele kulturen min til denne ene sangen!
Men jeg og Raj sa: "Hit." Kom igjen."
Gi folk det de vil ha.
Som jeg sa, jeg har reist mye. Og her er greia.
Jeg innser at når jeg reiser og går gjennom passkontroll,
ser de en stor, brun, sexy bjørn gå mot dem.
Takk, to personer.
Ikke vær nedlatende!
Alt de ser gå mot dem er en stor, brun, sexy bjørn.
Født og oppvokst i England,
når jeg drar utenlands har jeg mye engelsk skyldfølelse,
og mye engelsk flauhet,
Vet ikke om dere har sett rundt.
Det er et drittsted. Jeg dro på noen show i Dubai.
-Har noen vært i Dubai? -Ja!
UAE ble uavhengige i 1971. De har skøytebane i ørkenen!
Der drikker ikke lokalbefolkningen alkohol, for alt fungerer.
Bare utlendinger som drikker,
for de kan ikke tro at alt fungerer.
I Dubai kjører politiet Maseratier.
Dette er 100 000 pund superbiler.
Politibetjenter kjører Maseratier. Helt vilt.
Jeg ropte på én av dem. Kom hit, sa jeg. Kom hit.
Nei, jeg bygger ikke det.
Kom hit, sa jeg. Du er politibetjent.
Hvorfor i helvete kjører du Maserati? Superbil.
Så på meg som jeg var verdens største kødd.
Forklar, sa jeg. Du er politibetjent. Hvorfor kjører du en Maserati?
Han så på meg og sa: "Vi jakter på folk i Ferrari."
Jeg tenkte: Herregud, selv kriminaliteten er bedre her!
Hva gjør politibetjentene våre? De er i Vauxhall Astras
og jager folk på skutere som stjeler fra B&M.
Det ble så flaut. Vet dere,
Storbritannia, er ganske berømt for kolonialisme, ikke sant?
Og siden da har vi falt av. Forbrytelsene våre er patetiske.
For seks uker siden, da vi filmet, ble jeg nesten ranet.
Klarte det ikke. Her er greia.
Hvem her har blitt ranet? Noen av dere.
Resten av dere som ikke har det, det vil skje.
La meg fortelle dere hva som skjedde.
Jeg hadde show. Gikk fra gig-en til togstasjonen.
På vei til togstasjonen så jeg to ondskapsfulle personer på scooter,
og edderkopp-sansene mine slo inn, er fra nabolaget, fetter!
Mannen er fra Øst-London. Whitechapel, baby. Kom igjen!
Eller som familien min kaller det, "brun moské".
Er fra Øst-London, tenkte: Du vet.
Jeg tror disse karakterene har baktanker.
Kanskje ta telefonen din.
Jeg sa: Eshaan. Legg telefonen i lomma.
Før de kommer, ha telefonen din ute av syne.
Når jeg legger telefonen i lomma,
kjørte scotterguttene rett ved siden av meg,
og én av dem tok telefonen min, og instinktivt tok han armen min.
Og jeg tok instinktivt tak i armen hans.
Han falt av scooteren,
så på en fredagskveld i London
sto vi bare der og holdt hverandres armer.
Og jeg tenkte: Dette er ditt øyeblikk.
Faren din kom til dette landet på 1960-tallet.
Knivstukket av medlemmer av Nasjonalfronten.
Han er en ganske irriterende mann.
Stå opp og vis ham hvordan man gjør det i Øst-London.
Du sier til fyren at han ikke skal kødde med noen fra nabolaget.
Apollo, dere blir glade for å vite at det var akkurat det jeg gjorde.
For mens vi holdt i hverandre,
så jeg på ham og sa: Ikke gjør det igjen.
Men koser meg. Livet er bra. Jeg er veldig glad.
Siste sommer jobbet jeg litt med huset mitt.
Tjente litt. Tenkte, la oss jobbe med huset.
Og snekkeren kom.
Heterofile menn i publikum, vet ikke hva dere synes,
men når en mann kommer til meg
som gjør en mer alfa-jobb enn meg,
som byggmester, gipsarbeider, pornostjerne, hva enn det er,
føler jeg at jeg må endre måten jeg snakker til dem
så de liker meg nok til å gi meg en god pris.
Denne fyren kom hjem til meg. Krysset terskelen til hjemmet mitt.
Jeg vet ikke hva som skjedde. Jeg begynte å snakke som en due
som imiterte Danny Dyer. Jeg tenkte: Går det bra?
Hvordan går det?
Banket på vegger, sparket ting jeg aldri har sparket.
Jeg tenkte at platene måtte byttes.
På et tidspunkt tok jeg two-step. Jeg tenkte: Hva synes du, gutt?
Kom helt frem til døren. Hva synes du, gutt?
Kan skaffe meg en god avtale? Kan du skaffe gamle Akbar...
en ordentlig avtale?
Han så på meg og sa: "Jeg er litauer.
Jeg forstår ikke hvorfor du gjør dette."
Ser ikke forskjell på hvite. Dere er alle like for meg.
Men jeg gjør dette. Kalles kodebytte?
Er du fra en etnisk minoritet, forstår du ideen,
snakke på en viss måte med venner, familie.
Men hvite gjør det også.
Du har en normal stemme, snakker til venner, familie,
og du har telefonstemme, snakker til kolleger, kunder.
Min normale stemme er: Hei, Apollo. Herlig å være her.
Takk. Vi får en flott kveld i kveld.
Telefonstemmen er: "Velkommen til First Direct. Bekreft... "
Har måttet gjøre kodebyttet
på et sted jeg hatet mest å gjøre det.
Jeg dro til hvite folks mekka av indiske restauranter: Dishoom.
Herregud! Dere drittsekker elsker dette stedet!
"Herregud, har du spist den svarte daalen? Den er til å dø for."
Folk maste om Dishoom til meg. Sa: "Vet du?
La meg sjekke ut restauranten. Jeg så på menyen.
Menyen så nydelig ut. Servitøren kommer bort. Jeg sier hei.
Kan jeg få bhel, murgh malai og rumali roti, takk?
Siobhan, "mangfoldsservitøren",
ser på henne og sier: "Beklager, sir, jeg hørte ikke helt."
Så måtte jeg bestille maten til mitt eget folk
med den mest engelske aksenten jeg kunne få til
til en hurpe som ikke kan si sitt eget navn, Sio-pan.
Hva gjør vi?
Vi kan ikke bare endre reglene!
Jeg sa, beklager Dette er min feil.
Kan jeg få den vegetariske bhelen,
kylling murgh malai.
"Murgh" er kylling på sørasiatisk. Jeg sier bare det samme.
Det er som å si chai-te eller... Vet du hva? Spiller ingen rolle.
Kan jeg få rumali roti-brødet, takk?
Siobhan svarte: "Ja, sir, utmerkede valg."
Jeg vet det! Det er min mat!
Dere har vært helt fantastiske!
Jeg er Eshaan Akbar! God natt!
En applaus for Eshaan Akbar, alle sammen!
Direkte fra Apollo, klare for en fenomenal opptreden?
Velkommen til scenen, Angela Barnes!
God kveld, Direkte fra Apollo. Hvordan går det? Går det bra?
Bra. Jeg elsker å være med på dette showet.
Bra at dere dro hjemmefra for å se på live-komedie.
Det betyr virkelig så mye for oss, for å være ærlig,
om jeg ikke var kontraktforpliktet til å være her,
ville jeg blitt hjemme og sett sesong tre av Is It Cake?
Har dere sett Is It Cake?
Herregud, det er det beste Netflix har gjort.
Det driter på Baby Reindeer. Det er genialt.
Noen ser på meg: "Hva er det?" Allerede sagt det. Is It Cake?
De henter frem en gjenstand, og noen ganger er det kake.
Men det viktige er at det ikke alltid er kake.
Og de har kalt det Is It Cake?
Oppkalt det etter det du tenker på mens du ser på.
Det er genialt. La oss gjøre det på TV.
Hva? Ikke mer Strictly Come Dancing.
Fra nå av heter det "Tror du de gjør det?"
Fint å være her. Takk. Sier det.
Det er fint å være ute av huset. For jeg er nesten 50.
Jeg blir 50 neste år. Ja, jeg tar jubelen deres.
Overraskelsesgisp hadde vært fint, men samme det. Det går bra.
Greit å bli eldre. Det er greit,
føles ikke annerledes.
Husker dere da du var tenåring, folk på min alder sa ting til dere:
"Jeg føler samme som deg i hodet mitt,"
"Dra til helvete, bestemor, vi er ikke like."
Men du føler deg ikke annerledes?
Verden forteller deg at du blir eldre.
Du passer dine egne saker, og en dag ser du på Wikipedia
og ser at du har overlevd åtte Blue Peter-hunder.
For mange. Følte meg eldgammel her.
I fjor var det 30 år siden Kurt Cobain døde.
Det skjedde for 30 år siden. Det som fikk meg til å føle meg eldgammel,
er at jeg husker den dagen, for jeg var Nirvana-fan,
og jeg var på pub med noen venner, og en fyr kom inn.
Han sa: "Herregud, Kurt Cobain er død."
Og vi kunne bare finne ut om det var sant eller ikke
ved å få bartenderen til å sette på TV-en og sjekke Ceefax!
Ceefax! Ja, hvis du er under 30,
som om de prøvde å lage Internett, men på en potet.
Du føler ikke at du blir eldre?
Noen ting endrer seg når du blir eldre.
Rundt 40 når bursdagsgavene dine blir til dritt over natten.
Det er veldig lett, faktisk, å gi en gave til noen over 40.
Alt du må gjøre er å arrangere å møte dem.
Få dem ut av huset, det de liker. Pub, kino, teater.
Men dette er det viktige. Dette er gaven.
Tjuefire timer før du har avtalt å møte dem,
send dem en liten melding: "Har du noe imot at vi utsetter det?"
Det er den beste meldingen du kan få over 40, ikke sant?
Du trenger ikke forlate huset, og det er ikke din feil. Kom igjen!
Ikke misforstå, vi har det flott her i kveld,
men det er ikke én person i dette rommet over 40
som ikke hadde hatt det helt fint om kvelden var avlyst.
Greit. Jeg har begynt å ta timer i tysk samtale på nett,
for jeg har et liv og...
Jeg elsker det tyske språket. Det får ikke god omtale.
Som spansk, fransk eller italiensk, det er ikke sexy som de språkene.
Tror det er perspektiv.
Personlig liker jeg det hardt og effektivt, så...
De har geniale ord... Geniale ord på det tyske språket.
Jeg lærte et nylig. Backpfeifengesicht,
som betyr "ansikt som trenger en ørefik".
De har et ord for Jacob Rees-Mogg. Så vakkert.
Å, ja.
Vakkert språk, elsker det tyske folk.
Jeg er litt germanofil. Jeg er litt besatt.
Kan ikke generalisere en nasjon, men det jeg liker med tyske folk,
er at de har en slags sunn fornuft.
Veldig fornuftige folk. De sier det om seg selv.
Alles in ordnung, alt i orden.
Og jeg liker folk med kvaliteter jeg ikke har.
Derfor jeg liker folk som kan synge, eller male,
eller som kan ta én bit Vienntta
og legge resten tilbake i fryseren. Jeg beundrer de kvalitetene.
Men det jeg liker best med tyskere, er denne motsigelsen,
for tyskere, selv om de er veldig fornuftige,
har også flest nudister per innbygger i verden.
Alle som har vært på ferie på Kanariøyene vil fortelle deg
at det bare er engelske puber og tyske peniser så langt du kan se.
Og de har sine egne strender.
FKK-strendene kalles de. Freikörperkultur, fri kroppskultur.
Jeg forteller bare om dette fordi jeg leste noe om dem nylig.
Og jeg deler dette, fordi fyren som startet den bevegelsen,
en nudistbevegelse, på 1920-tallet i Tyskland,
han het, jeg tuller ikke, Adolf Koch. Nå...
Kan ikke slutte å tenke på Adolf Koch i Tyskland på 1920-tallet,
for jeg tror det må ha vært et punkt
da han sa: "Å, så flaut. Jeg har startet en nudistbevegelse
og etternavnet mitt er engelsk slang for mannlige kjønnsorganer.
Takk Gud for at jeg har et fint, normalt fornavn."
Han visste ikke hva som ville skje på 20-tallet?
Det er sånn du vet at Hitler er den verste diktatoren.
Ødela navnet Adolf for alltid. Kan ikke kalle en baby Adolf lenger.
Kan fortsatt kalle en baby Benito. Kan fortsatt kalle en baby Josef.
Min venn: "Kan fortsatt kalle en baby Paul."
Jeg sa: Paul? "Paul Pot." Jeg sa: "Han het ikke det."
Det er sunn fornuft, for jeg har ikke sunn fornuft.
Ble født uten det. Jeg er bare ikke én av dem som har sunn fornuft.
Da jeg var 22, mistet jeg en sko på vei til jobb.
Greit, jeg sier det igjen. Jeg mistet en sko på vei til jobb.
Jeg jobbet i London. Jeg gikk på et tog.
Da jeg gikk på toget, falt skoen av,
gikk under toget. Jeg snudde meg for å gå av,
men dørene lukket seg.
Skal til London sentrum med én sko og en knallrosa sokk.
Jeg er i et fullsatt rushtidstog. Alle så hva som skjedde,
men siden vi er i London, sa ingen et ord.
Hele vognen så på meg og bare...
Og så avgjørelser. Hva gjør jeg nå?
Fortsetter jeg til jobb? Hvis jeg gjør det, blir det en...
Jeg har bare én sko på. Jeg må style den.
Henter jeg skoen, kommer jeg for sent.
Og så en annen avgjørelse.
Hva ser mest sinnssykt ut, én sko eller ingen sko?
Ingen sko ser litt mindre sprøtt ut,
så legger den andre i vesken.
Så dro jeg på jobb og stylet det
hele dagen på jobb, én sko på. Kunne ha sluppet unna,
hadde ikke jobben min vært støttearbeider for hjemløse.
Bare ikke sunn fornuft. Jeg er ikke én av de fornuftige.
Dere vet hva jeg mener med sunn fornuft?
De som sier ting som: "Jeg bruker aldri oppskrift." Dra til helvete.
Hvordan på magisk vis lage ting? Det kan ikke stemme.
Jeg er ikke kokken i huset vårt.
Mannen min lager maten. Forlot han meg, død på to uker.
Men til jul fikk jeg denne Gordon Ramsay-kokeboken, ikke sant?
Ikke fra mannen min. Det ville vært passiv-aggressivt.
Tenkte jeg skal prøve å lage mat.
Jeg trodde det skulle være en bruksanvisning,
ta meg gjennom trinn, men nei.
De antar at du har litt sunn fornuft, litt kunnskap.
Den sa ting som: "Bruk grønnsakskniven din."
Gordon, du har gjort litt av en antakelse.
For det jeg har, Gordon, er brødkniv
og den som ikke er en brødkniv. Det er det jeg har.
Eller ting som: "Bare tilsett en smørklump."
Beklager, Gordon, vet ikke hvor stor klumpen din er.
Aldri hatt sunn fornuft.
Var et problem med meg og far.
Faren min hadde sunn fornuft, og det pleide å irritere ham,
fordi han trodde jeg var dum med vilje for å irritere ham.
Han sa ting som: "For Guds skyld, Angela, bare tenk."
"Bare tenk", som om det var problemet,
at jeg ikke gadd å tenke.
Og jeg innser nå, i min alder, at problemet er det motsatte.
Jeg tenker for mye.
Jeg tenker for mye. Har ADHD. Selvfølgelig, er komiker.
Ta det som lest. Jeg kan føle brisen fra øynene dine herfra.
Vil dere skal vite at om dere himlet med øynene da jeg sa ADHD,
vet jeg at dere er de som for hundre år siden
tvang venstrehendte til å skrive med høyre hånd. Faen.
Folk blir så opprørt over det.
"Alle komikerne sier de har ADHD. Ikke alle kan ha det. De kan ikke..."
Det kan vi! Det er derfor vi er komikere!
Grunn til at jeg er her, og dere der.
Vi prøvde å ha ordentlige jobber, men vi mistet skoene våre!
Er også en engstelig person.
Jeg vet ikke om dere får den energien fra meg.
Engstelig... Kom engstelig ut av livmoren.
Var et engstelig barn, men et barn på 80-tallet,
da angst ikke var en greie. Eksisterte ikke. Du var en bekymrer.
Og hovedbehandlingen for et barn på 80-tallet som var bekymret
var at én eller begge foreldrene dine sa ting som:
"Ta deg sammen, ellers får du noe å bekymre deg for."
Viser seg å ikke være en effektiv behandling.
Som barn var jeg redd for at folk ikke skulle like meg.
Samme som voksen. Liker ikke å ikke bli likt.
Ikke engang når fremmede ikke liker meg.
Derfor kunne jeg aldri kjørt Audi.
Det får noen menn til å krysse armene,
og det tenner meg virkelig.
Vanskelig å være engstelig.
Jeg har det de kaller en hyperkoblet hjerne.
Svært engstelig. Vanskelig å skru av.
Når du er konstant engstelig, ser du etter at ting skal gå galt.
Selv gode ting kan ikke være hundre prosent gode,
du venter på noe galt.
Jeg sa en gang til mannen min: Jeg vil elske deg for alltid,
selv om det statistisk sett er du som mest sannsynlig dreper meg.
Tilsynelatende upassende for et bryllupsløfte.
Vanskelig å nyte noe i nuet,
for du ser etter det verste.
Første gang jeg prøvde å se porno, kunne ikke nyte,
for de gjorde det i en drosje,
og jeg tenkte at taksameteret fortsatt gikk!
Jeg vil avslutte med dette, Apollo,
for jeg har snakket litt om angst og selvtillit,
så vil fortelle om en kvinne som endret livet mitt,
som jeg aldri har møtt, men alle kan lytte.
Kan være at folk her i kveld, eller folk hjemme,
hun kan hjelpe dem også, så vil fortelle om henne.
Aldri møtt henne, men fant ut om henne
da jeg hadde et show i Penzance i Cornwall.
Og på slutten av et show er jeg en svett, varm, fæl, gris.
Jeg gikk av scenen på et turnéshow,
så forferdelig ut, og det var en fotograf i lokalet.
Og fotografen sa: "Kan jeg ta bilde av deg?"
Jeg sa: Du vil ikke ta bilde av dette. Se på meg.
Og han fortalte om noen som endret livet mitt.
Han sa: "Ikke tenk på det."
Hadde et bryllup i forrige uke. Bruden glemte tennene sine."
Bruden... ...glemte tennene sine.
For en kvinne.
Det er kvinnen jeg ønsker å være.
Tenk å by seg så lite
at på bryllupsdagen din
forlater du huset uten tenner,
og du vil fortsatt ha bilder.
Hun kom til det stedet.
Hun må ha snudd seg mot mannen sin
og sagt: "Glem det. Gjør middagen min flytende.
Du får litt av en sugejobb i kveld."
Apollo, dere har vært utrolige. Takk for at jeg fikk komme.
Nyt resten av kvelden. God natt!
En applaus for Angela Barnes!
Så genial.
Direkte fra Apollo, har vi hatt det gøy? Ja!
Applaus for Eshaan Akbar, Angela Barnes!
Og jeg var Kiri Pritchard-McLean! Tusen takk! God natt!
Tekst: Olof Andersson Iyuno