Бідолашний Джейкобсон.
Він забрав степлер?
Це так жалюгідно.
Слід віддати йому належне.
Він старався.
Саме це і було його помилкою.
Найкраще триматися в центрі зграї.
Перших завжди скидають у прірву.
Принаймні Джейкобсон працював на сьомому поверсі.
На цьому тхне капустою!
Це запах нездійсненних мрій.
Коли я йду до клубу, люди питають: «Від кого тхне капустяним салатом?»
Знаєте, як важко з кимось переспати, коли ти смердиш капустою?
Не важко, але все ж таки.
У нього був непоганий кабінет.
Цікаво, хто там сидітиме?
Ти вже про це думаєш?
Господи, Джоше, вияви хоч крихту поваги.
Людину щойно звільнили.
-Там сидітиму я. -Постарайся, Тіме.
Тобі потрібна ця посада.
Твої машина та квартира просто жахливі.
Ще й купа боргів.
Така нагода випадає зрідка.
Зараз є шанс, та якщо будеш вагатися... бац!
Ти станеш моїм асистентом.
Асистентом асистента.
Гірше не буває.
Не робота, а лайно, Тіме.
Думаєш, Джулі одружиться з тобою після цього?
Не зіпсуй все.
Дякую за пораду.
Добре. Вперед!
«ФЕНДЕР ФІНАНШІАЛ»
Ми придбали завод, щоб закрити фабрику,
звільнити робітників і продати обладнання.
Але завод радіоактивно забруднений.
Ніхто не хоче мати з цим справу.
Американці дуже переймаються через радіацію.
Так. А росіяни сприймають це набагато спокійніше.
Добре. Підготуй дві заявки. Підвись ціну.
-Добре, розумно. -До речі, ви помітили,
що наш колега, Даг Джейкобсон, звільнений.
М-р Джейкобсон мало не знищив компанію, граючи на валютних ринках.
Тому завтра вранці
я хочу почути десять ідей, як виправити його помилки.
Що сталося?
У мене є ідея.
В аналітика
є ідея. Гаразд.
Був радий знайомству.
Шостий поверх підтягується. Чудово!
-Ого! -Все гаразд. Вона не бойова.
Виготовлена компанією Мюллера, у Цюріху, Швейцарія.
Компанія добре заробляла під час Першої Світової.
А зараз у них купа снарядів,
не потрібних навіть найгіршим арміям світу.
Гаразд, розпродамо компанію по шматках.
Але хто їх купить?
О, ні, тут ми нічого не заробимо.
О. Лампи нового покоління. Чудова ідея.
Можна заробити сотні доларів. Сотні.
Та кому потрібні ці лампи?
Мартіну Мюллеру.
Коли Мартін не витрачає батькові гроші,
він плаває на яхті, або купує витвори мистецтва для свого замку.
Його бізнес занепадає, але власні статки сягають
півмільярда доларів.
Я чув він у місті,
тому надіслав йому в готель кілька моделей.
Йому сподобалось.
Він готовий до переговорів.
Лампи лише привід залізти в його кишені.
На них ми не заробимо.
Але ми заробимо мільйони, керуючи його особистим капіталом.
Мюллер збереже свій бізнес.
Ми отримаємо нового клієнта.
Усі у виграші.
Усі у виграші. Це щось нове.
Колдвел, візьмешся?
-Безумовно. -Я з тобою.
Я сподівався, що керуватиму цим проектом.
Дай подумати. Ні.
Даремно ти поспішив.
Знаєте, як кажуть.
Високе дерево рубають першим.
-Все пройшло непогано. -Містере Конрад?
Є хвилинка?
Заходьте!
Можете лишити свої бомби за дверима.
Ви влаштували ціле шоу.
Сідайте.
Йому личить, чи не так?
Так. Краще, ніж Джейкобсону.
Тільки годинник потрібен кращий.
Кращий годинник, костюм.
Тож, вип’ємо за сміливого хлопця з шостого поверху!
Він не довго там працюватиме.
Хочете сказати, що це мій новий кабінет?
Поки що ні.
Я хочу краще с тобою познайомитись.
Раз на місяць я влаштовую вечерю.
Наступна в суботу.
Добре, чудово.
Це - таємниця.
Нікому не розповідай.
Про що це ви? Оргії?
Жертвоприношення?
Ми... колекціонери.
Хлопці про все тобі розкажуть.
Деякі люди колекціонують раритетні авто.
Інші - дорогі вина.
Фендер колекціонує людей.
-Людей? -Так.
Кожен з нас знаходить особливу людину
і запрошує її на вечерю до Фендера.
Ми називаємо це вечерею для переможців.
Минулого року я запросив цього хлопця.
Ось. Подивись.
Він сам зробив цей костюм. Справжня Залізна Людина.
Він виграв.
Але ж він придурок.
Правильно.
Ви запрошуєте придурків на вечерю і глузуєте з них?
Це жорстоко.
-Так. -Це дуже жорстоко.
Наприкінці вечора Фендер обирає найкращого, вручає приз
і ми відпускаємо його додому.
Так.
Ніякої шкоди. Ти впораєшся.
Просто уважно обирай свого придурка.
Фендер - знавець.
Так. І ніяких мімів. Це банально.
Джейкобсон привів міма.
Точно. І його мотлоху тут більше нема.
ГАЛЕРЕЯ «METAMORPHOSIS»
Привіт.
-Вітаю! -Як все пройшло?
Що було сьогодні?
Розповім пізніше. Стільки народу!
Знаю, це неймовірно. І ми продали усі картини.
Чудово! Боже мій!
Якщо не зважати, що я знову схибила з іменами.
О боже! Що сталося?
Приїхав директор музею із Сан-Франциско.
Його звати Стів Даш.
А я подумала, що його прізвище вимовляється як "Душ".
Боже. Знову історія як із Роном Фюхсом.
Взагалі-то, це розрядило обстановку.
Тепер у Кірана буде виставка,
і я буду куратором.
Оце так!
Ти знаєш, це так схоже на тебе.
Обізвала хлопця душем, і отримала свою першу виставку.
Ти - неймовірна. Я так тебе кохаю.
Ти - неповторна і розумна, і жахливо вимовляєш слова.
Ей!
Я не клею дурня.
Виходь за мене.
Я тебе кохаю.
Я хочу провести решту свого життя з тобою.
Але коли ти минулого разу спитав мене,
я відповіла, що це дуже важливий крок.
Можливо нам потрібно трошки зачекати?
Так?
Це було два дні тому.
Я знаю, знаю.
Мені потрібен час.
Добре. Я запитаю через дві години.
Ходімо.
Тут дуже багато людей.
А де художник?
Я завжди додаю трохи брутальності в мої роботи.
Один критик якось сказав про одну мою роботу,
він сказав, що вони відразливі.
Я відповів: «Добре! Я хочу, щоб вони викликали відразу».
Іноді, працюючи над елементами, я думаю: «Ні, це - лайно собаче».
І я буквально розмазую гімно по полотну як метафору.
Вибачте. Даруйте.
Джулі.
Кіране, ти пам’ятаєш Тіма?
-Брокер. -Ні, ні.
Я працюю у фінансовій компанії,
яка спеціалізується на проблемних активах.
Ну типу брокер.
Нічого спільного с брокером.
Можна я називатиму тебе брокером?
Так я запам’ятовую людей.
Ти - брокер Тім.
Ну, то як тобі?
Справді роботи вражаючі.
Вони такі великі.
На всіх картинах - ви.
Ходімо зі мною, Тіме.
Щасти.
У мене є ранчо.
Доволі велике, якщо його виміряти.
За містом, я туди тікаю від усього цього лайна.
Одна моя зебра народжувала зебреня. Це було щось.
Малюк йшов вперед ногами.
Через 22 години
я сказав: «До біса».
І перевернув його своїми руками.
-Нічого собі. -Уявляєш як це,
бути по лікоть у вагіні зебри?
І відчувати життя?
Нове, свіже життя.
Ні, не уявляю.
Тобі варто спробувати, Тіме. Це чарівно.
Краще не треба.
Її плаценту я потім використав в цій картині.
Ого, це відразливо.
Не думаю, що розумію це, Кіране.
Що за нісенітниця. Ти занадто довго працював брокером.
Ого.
Які думки вона навіює?
Вона змушує мене думати про...
твій пеніс.
Тоді ти зрозумів суть.
Джулі теж розуміє.
Тобі треба поговорити з покупцем. Ходімо.
Ще побачимось.
Ти розумієш, як це
засунути голову у її дупу?
Джулі, це ж повна дурня.
Тож ти встояв перед його тваринним магнетизмом?
Йому личить ця пара копит. Що ще сказати?
То ти розкажеш, як пройшов твій день?
Думаю, мене можуть підвищити.
Справді? О боже, це чудово.
-Ну... -Коли? Коли починаєш?
Ну, це ще не офіційно.
-Буде вечеря. -Клас. Коли?
-В суботу. -Добре. Ми підемо.
Ні, це не зовсім така вечеря, для дівчат.
Там будуть колеги з роботи.
І потрібно привести людину.
Яку людину?
Людину з талантом, або якимось умінням.
Ти говориш про стриптизерок? Бо я не...
О, ні, ні. Нічого такого. Ні.
Потрібно привести придурка на вечерю,
щоб глузувати з нього.
Але це жорстоко.
Я знаю.
-Я знаю. -Ти скажеш їм, що не підеш?
Так. Авжеж.
Скажи Фендеру, що я не прийду на вечерю.
Скажи, що в мене болить спина, і я мушу відлежатись кілька днів.
Краще скажи йому, що в тебе місячні.
Тіме, я більше не можу сидіти на цьому поверсі.
Тут жалюгідні люди!
З Днем народження, Керол!
Чому ти не можеш заткнутися,
поглузувати з придурків і хоч раз подумати не тільки про себе?
Сюзано, я знаю, що тобі неприємно,
але іноді потрібно робити правильні речі.
Просто збреши. Це не важко. Зараз я набираю брехливу смс!
Господи боже!
З вами все гаразд?
Так, нормально.
-Це «Порше»? -Так.
Овва. Мене якось збив «Датсон».
-«Порше» ніколи. -Боже...
Барі Спек.
Тім Конрад.
З вами точно все гаразд? Я вас не помітив. Що ви робили?
Ну, я побачив цього малюка на дорозі і намагався врятувати його.
Я думаю, він мертвий.
Ось чому він не тікав.
Кілька секунд і розмазали б його.
Гарна шкурка.
Готовий?
Сподіваюсь, це не для адвоката.
Ні. Я б не залучав адвокатів.
Добре, я зрозумів.
Ви сказали, що ви в нормі, але...
Скільки коштує не залучати адвокатів?
П’ять.
П’ять доларів.
Я не... Тобто?
Десять доларів.
Серйозно. Скільки? Скажіть.
Скільки ви хочете?
100 доларів.
Я нічого не хочу.
-500 доларів. -Я не... Добре.
-Добре... -Якщо ти в нормі, то...
Десять тисяч!
Добре, я візьму десять тисяч доларів.
У мене немає десять тисяч доларів.
Знаєте що? Не хвилюйтесь через це.
-Справді? -Так.
Адже з вами все гаразд.
-Ви добра людина. -Та що ви.
Геть з дороги!
-Так. Ви добра людина. -Дякую.
Ні, чесно. Ви дуже добра людина.
Гаразд, доки ви в нормі, все добре.
Дякую. Дякую вам.
Так. Бережіть себе.
Я цього не забуду.
Ви загубили свою...
А, так. Це з моєї останньої серії.
Так. Мишедеври.
Розумієте?
Це - Мона Ліза.
Це - Миша Ліза.
-Миша Ліза... -Ось вони.
Знайшов її на 405 вулиці. Вона була розчавлена,
але голова вціліла.
Це Кубізм.
Здається, що просто.
На вигляд не просто.
Мені вона подобається. Гарний хвіст.
Заціни. Тобі подобається?
Мені бракує слів.
Йому теж.
Бо він кричить.
Я йшов до магазину купити трохи воску і дроту для каркасу.
ОПУДАЛА БАРТЛЕТА
Хотів набити кілька мишей для композиції.
А знаєш що? У мене є вже готові. Хочеш глянути?
Де вони... Іди сюди! Сюди!
Зачекай, чекай, чекай. Не дивись!
Ось так...
-Все. -Можна дивитись?
Чекай, чекай, чекай...
Можна.
Ого. Неймовірно.
Правда знайомий образ?
Я дам тобі підказку.
Він написав Біблію.
-Це Ісус? -Так!
-Ти молодець! -Вражаюче.
Так. Це моє хобі.
Люблю думати,
що я ніби даю їм другий шанс, розумієш?
Як казав Джон Ленон:
«Можеш сказати, що я мрійник, але ні».
«Я не один».
Один що?
Ні, це з пісні.
«Можеш сказати, що я мрійник, але я не один».
Добре, Тіме.
Знаєш, Барі, наше знайомство було незвичним,
але все трапляється не просто так.
Ого. Ти сам це вигадав?
-Так. -Ого.
«Усе трапляється не просто так».
Мені подобається.
Дякую. Завтра в мене буде вечеря з друзями.
Справді?
Це чудово. Мої вітання!
Ти не хотів би повечеряти разом із нами?
-Ти жартуєш? -Ні.
Припустимо, що твоя подруга вважає м’ясоїдів вбивцями
і вона тебе переконує стати вегетаріанцем.
І ось ти смажиш на грилі вегетаріанський бургер, як от
вилітає курочка, патрає себе,
обмазує соусом барбекю
і кидається на гриль.
Отже Бог подає знак, так?
Так, що курка хоче померти.
Ні. Бог хоче, щоб ми переїхали на сьомий поверх.
І Він послав єдиного Сина сказати мені.
Ходімо зі мною, моє дитя, на сьомий поверх.
Тіме!
Знайомтеся, це містер і місіс Мюллер.
Так! Мені дуже приємно.
Містере Конрад! Це ви прислали мені лампу.
-Так! -Я захотів з вами познайомитись.
Тім дуже допоміг, коли в нас з’явилась ідея з лампами.
І ми також обговорили особисті інвестиції.
Думаю, нам краще повернутись до цієї розмови.
-Я радий, що ми продовжимо. -Так.
Вітаю із придбанням картини Матіса.
Він прекрасний.
Моя дружина затятий колекціонер.
Були справжні торги.
Що ж, переможець отримує все.
Ви знаєте мій сімейний герб.
Нас надихає наш девіз. «Ad victorem spolias».
Фантастика.
Ну, ходімо?
Приєднуйтесь.
То ви слідкуєте за світом мистецтва, містере Конрад?
Намагаюсь. Моя дівчина працює в галереї Кронін.
З радістю б з нею познайомилась. Влаштуємо бранч завтра.
Вони говоритимуть про красу. А ми про справи.
Чудова ідея.
Мій асистент усе влаштує.
Що це було? Вони мали бути моїми клієнтами.
-Ти поки що просто аналітик... -Ні, ні, так навіть краще.
Це буде подвійне побачення.
Тім тут єдиний, хто не розлучений і не зустрічається з повією.
Він хоче інвестувати 100 мільйонів доларів.
Не облажайся. Нам це потрібно.
Що ж, шостий поверх наступає.
-Пробачте. -Так.
Я вірю в тебе, друже.
Хай щастить.
Моя дівчина не повія.
Вона хотіла зробити мені мінет.
Якщо вона не просила грошей, то вона не повія.
Власне, просила. Не так вже й дорого.
Після дня народження твоєї сестри у мене лишилась купа доларових купюр.
А «Солоденька» це прізвище?
-Привіт, люба! -Привіт!
Радий, що ти ще тут. Нічого не плануй на завтрашній ранок.
Чому?
Як тобі сніданок з прекрасним швейцарським подружжям?
Добре.
Вона колекціонує картини і має багато грошей.
-Ти потрібна мені. Це важливо. -Це важливо?
Дуже важливо.
Що це?
Це...
Мишеня одягнене, як Ісус.
Це робить хлопець, на якого я натрапив сьогодні.
Він неймовірний. Справжній майстер.
Ось воно як.
Ти йдеш на ту вечерю?
Ні.
Чекай.
Ні, ти мені збрехав.
-Джулі, Фендер запросив мене. -І що?
Фендер, власник компанії.
Тім, якого я знаю, сказав би ні.
Тім, котрого ти знаєш, сказав ні.
Але Тім, якого ти не знаєш, повинен був сказати так.
-Котрого я не знаю? -Так.
Послухай, є ти та я, якого ти знаєш.
І ми кохаємо один одного, і у нас чудове життя.
Але є я, якого ти не знаєш.
І цей я повинен робити такі речі, щоб ти і я, якого ти знаєш,
змогли жити в цій прекрасній квартирі,
їсти в гарних ресторанах і їздити в Кабо на Різдво.
-Він про нас піклується. -Знаєш що?
Не повинно бути тебе, якого я не знаю.
Але він є. Він може тобі не подобатись.
Мені він не подобається. Але він нам потрібен.
-Це мов ЦРУ. -ЦРУ?
ЦРУ займається своїми темними справами,
але я радий, що воно існує.
ЦРУ не запрошує людей на вечерю,
-щоб посміятися з них. -Ні.
ЦРУ вбиває людей.
А ти промиваєш мені мізки через якусь вечерю.
Я можу дещо запитати?
Чи є ти, якого я не знаю, не набитий лайном під зав’язку?
Я хочу поговорити з ним.
Джулі, годі тобі. Джулі!
Джулі!
Джулі, куди ти?
Я маю зустрітися з Кіраном і поговорити про Сан-Франциско.
Джулі, прошу вийди з ліфта.
Добре. Вибач. Вибач.
Я йому зателефоную і скасую вечерю.
-Я хочу вірити тобі. -Ти можеш вірити мені.
Я більше ніколи його не побачу.
Я обіцяю.
Поговоримо пізніше. Через декілька годин.
-Що? -Нам треба заспокоїтись.
-Ненавиджу, коли це стається. -Поговоримо пізніше.
Дай нам трохи часу...
Почуваю себе наче в «Сяйві».
Немає за що.
О боже. Моя спина, моя спина.
Це твоя спина?
Що ти тут робиш?
Прийшов на адресу, що ти дав. Нікого не було.
То ми йдемо на вечерю чи ні?
Так, тільки повільніше.
Добре.
-Що ти робиш? -Я прикладаю тепло.
Барі, будь-ласка, припини.
-Стоп, стоп! -Я поправлю спину.
-Барі, зупинись! -Я досвідчений таксидерміст.
А я живий.
Ого. Ти напружений.
-О боже! -Добре...
Ого, подивись яке обличчя!
-Годі! -Все, гаразд.
Сподіваюсь, це не зіпсує вечерю.
Ми сьогодні не вечеряємо.
-Це завтра. -Тіме, я гадав інакше.
Барі, я все спланував.
Я знаю, коли вечеря.
-Я впевнений, що вона сьогодні. -Не сьогодні.
Добре. Гаразд. Мабуть, один з нас просто помилився.
Супер. Вона залишила свій телефон.
Знаєш, як кажуть. Нічого не стається просто так.
Ти це сказав.
Знаєш що, Барі?
Я справді ніяк не дочекаюся завтрашньої вечері.
Але зараз я був би вдячний, якби ти пішов.
Справа в тому, що...
Що я посварився зі своєю дівчиною
і я хотів би бути один, коли вона повернеться, добре?
А якщо вона не повернеться?
Вона повернеться.
Ми впораємось з цим разом.
Здається, я знаю, хто може підняти тобі настрій.
Пам’ятаєш цього хлопця з вулиці?
Це ти.
Барі, ця дохла миша валялася на дорозі кілька годин тому.
Забери її від мого обличчя.
Це наче дивитись у дзеркало, так?
Тобі краще?
-Чудово. -Ти збадьорився?
Барі, в моїй спальні лежить пояс для спини.
Якби ти мені допоміг встати з цієї канапи...
Звісно.
Але роби це дуже повільно та обережно.
На рахунок...
Три!
-Цілий. -Нормально.
Зараз я... якби я міг...
Ти можеш. Ти впораєшся!
О, так!
Так, Тіме!
-Молодець. Я допоможу! -Ні! Я сам.
-Добре. -Все нормально.
Тіме, чудово!
Тіме, я тебе знайшла. Ти в мережі?
Ні.
Як твоя дівчина?
Не дуже. Вона пішла.
Тімі самотньо?
Тімі самотньо.
ДРУК
Ти себе торкаєшся?
Так.
Де ти?
Що ти робиш?
-Що ти робиш? -Комп'ютер.
О боже! Ти дав їй мою адресу?
Вона хвилюється за тебе.
Барі, ця жінка - нічний жах.
Вона переслідувала мене три роки.
Я переспав з нею один раз, помилка мого життя.
І це було до зустрічі з Джулі.
Навіщо ти це зробив?
Був Новий Рік, я був п'яний,
а на ній були ці ажурні панчохи.
Сказати їй, щоб не приходила?
Іди. Іди.
Завтра приходь на вечерю, і все. Іди. Годі!
Нумо! Іди!
Боже, що ти накоїв?
Я все виправлю.
Добре!
Так, так, так.
А ось, мабуть, і маленька міс трусики.
-Вибачте, ви хто? -Я друг Тіма.
-Так, я не знаю вас. -Не знаєте?
То ви все про Тіма знаєте?
Ви найкращий у світі експерт з Тіма?
Тім запросив вас завтра на вечерю?
Якщо вірити його словам, це завтра. Так.
Ясно.
Хочете пораду?
-Не ходіть. -Добре, можна я теж дещо пораджу?
Не надягайте панчохи напередодні Нового Року.
Дуже холодно.
Коли дме вітер, треба вдягати рейтузи.
Знаєте, мені справді треба...
Дарло, чекай...
-Дарла? -Так. Він розказав мені про вас.
Справді? Що Тім розповів про мене?
Розповів про секс.
Секс?
Брудний, брудний секс.
Але він живе с жінкою на ім’я Джулі,
і якщо вона прийде додому, і зустріне вас, то...
Уявіть як вона почуватиметься?
Думаю, вона розгнівається.
Я повинен цьому завадити.
-Ви маєте піти. -Скажіть Тіму,
хай поцілує мою дупу.
Не треба. У нас є фото.
Проблему вирішено. Я перехопив твою переслідувачку у коридорі.
Приходила Дарла? І ти змусив її піти?
Не думаю, що ти її знову побачиш.
Нічого собі!
Хто це?
Кіран Волард. Художник.
Дуже привабливий чоловік.
Може засунути в рот цілого восьминога.
Якийсь йде тваринний магнетизм від нього.
Джулі сказала те саме.
«Для Джулі, дякую за все, Кіран.»
За все?
Вона куратор його виставки.
Вона курувала не лише виставки.
Не розумію про що ти, Барі.
Ну, я не знаю, що значить куратор.
Де вона?
Працює.
Мабуть з Кіраном.
Де?
В його ліжку?
Я сумніваюсь, що вони працюють в його ліжку.
Якщо вони не працюють, чому вони у ліжку?
Тіме, треба подзвонити Кірану додому, перевірити чи вона там.
Я не дзвонитиму.
Це єдиний спосіб дізнатися.
-Не дзвонитиму. -Я кажу тобі...
Ні, я не дзвонитиму Кірану і не казатиму, що не знаю, де Джулі.
-Зроби це. Зроби. -Ні. Ні.
Добре, я зателефоную.
Який у тебе привід йому дзвонити?
Я хочу зняти фільм про його життя.
Документальний фільм. Я завоюю його довіру.
Він почуватиметься розкутим, коли говоритиме зі мною.
Він відкриється мені.
А коли ми говоритимемо про секс,
він згадає ім’я Джулі, і ми запишемо це на плівку!
-Так. -Вона його курує!
Твій план просто чудовий.
Який його номер?
-Один-один-один-один-один... -Зачекай.
Добре. Далі.
-Один-Один-Один... -Набрав.
Один-один...
-Один-один. -Гаразд.
Мабуть він змінив свій номер. Якийсь дивний звук.
Принаймні, ми спробували.
Ось він. Кіран Волард. Я знайшов його.
Не треба!
-Я серйозно. Не дзвони йому. -Я дзвоню...
Поклади слухавку.
Поклади слухавку!
Я говоритиму з акцентом.
Не говори з акцентом. Поклади слухавку.
Алло!
Алло! Як справи?
Це Найджел!
Я режисер-документаліст...
-Поклади слухавку! -...з Лондона, Англія.
Чи можу я поговорити з Кіланом Волардом, будь-ласка?
Це Кіран.
Кіран.
Я хочу зняти документальний фільм про ваше життя.
Пускайте воду, я зараз прийду.
Так, я можу дати інтерв'ю.
Супер! Молочні ріки, кисільні береги!
Мій асистент вам подзвонить, щоб обговорити деталі.
Було схоже на сміх Джулі.
Вона напевно там!
-Я їду туди. -Ні, Тіме!
Ти не можеш їхати в такому стані.
Зчеплення!
О боже, натисни...
Не можна міняти передачу. Натисни зчеплення, Барі.
О боже.
Добре, тримайся. Я зараз.
Ні, ні, ні...
-Добре. -Я сам.
Вони повинна бути там.
Треба привернути увагу.
Це були ключі від моєї машини, так?
О господи.
Ну ось. Зробимо це.
Барі! Барі, просто...
Просто візьми ключі і повертайся!
Барі!
Я всередині.
Я знаю. Виходь звідти.
Бери ключі і ходімо!
Тіме, якби ж ти це бачив! Це неймовірно!
Я думав у тебе гарна квартира...
Це, друже мій... Овва!
Він дружить з Морганом Фріманом.
Будь-ласка, забирайся звідти.
Він іде!
-Кішка схопила мишеня Тіма. -Забудь про мишу! Виходь!
Бери ключі і йди звідти!
Забудь про мишу!
Дякую.
Агов! Я забрав!
Ховайся! Ховайся!
Кіране, я готова.
Барі!
Джулі тут.
Так...
Схоже у них справді зв'язок.
Фантастика.
Не має слів, щоб описати, що я тут бачу.
Лети, лети...
Так! Первісна...
Привіт.
Хто ти?
Монік, Крістіна, це Тім.
Він брокер, чи щось таке.
-Тіме, чи можу я допомогти? -Ні, вибачте, я...
Я Найджел!
Я знімаю документальний фільм!
Досить вже, Барі.
Я не Барі!
Отже, що ви зробили з Джулі?
Тіме, Джулі від тебе пішла?
О, Тіме.
Джулі завжди мене приваблювала, і зараз теж.
Ти мабуть у розпачі. Вона неймовірне створіння.
Припини...
Хоча, мушу сказати, Тіме, я не здивований.
Справді?
Моногамія мало поширена серед тварин.
Рідко хто складає пару на все життя. Пінгвіни, наприклад.
Я провів багато часу з пінгвінами і вони класні.
Можливо, Тіме, ти - пінгвін. А от Джулі - ні.
Вона - левиця. Не треба намагатися звести левицю з пінгвіном.
Ніколи. Ти колись бачив, як ссавці спарюються з птахами?
Я ніколи про це не чув.
Я правильно зрозумів? Ти хочеш її приручити?
Я не думаю, що ти її тип.
Можливо.
У мене дещо є,
на що реагують жінки.
Це правда.
Джулі і я сказали те саме.
-Тім цього не розуміє. -Він має рацію.
Послухай свого друга.
Я сьогодні кохатимусь з Крістін та Монік?
Так, чорт забирай! Винен. Так.
Але це частина мого життєвого циклу.
Твого «циклу»?
У цьому світі є дві речі.
Чудовий,
тваринний, яскравий секс
та смерть.
Жахлива, нудна смерть.
А зараз я піду займатися сексом з цими дівчатами.
Поки я не помер.
Вперед.
Якщо ви хочете приєднатись, я не проти.
Але не дивіться мені в очі. Це дратує.
-Що? -Зрозумів, вас це не цікавить.
Приємно було тебе побачити, Тіме. Дякую, що зайшов.
Я хочу відростити бороду.
Я знаю, що ідея про Кірана тебе не цікавить, але послухай
Шарліз Терон грає Джулі. Кіран грає себе.
Я не знаю. Є над чим подумати.
Три, два, один...
Нічого собі!
Як ти це зробив?
У людини і гризуна спина майже однакова.
-Дякую. -Будь ласка.
Тепер іди.
-А вечеря? -Вона завтра, Барі.
Завтра.
Цікаво.
Ти сказав, що порвав з Дарлою, але тримаєш її фото.
Що Джулі думає про це?
Це - Джулі.
Барі, це та жінка, з якою ти розмовляв в коридорі?
Ну...
У неї таке ж обличчя.
Я відчиню.
Де Тім?
О господи.
Так, так.
Ти порвав із Джулі.
Так само, як порвав зі мною.
Бідолашний Тімі.
Ти проґавив свій шанс.
Більше ти мене не отримаєш.
-Ходімо. -Ти робиш мені боляче.
-Ні. Припини. -Не роби мені боляче.
Я тебе навіть не чіпаю.
Чому ми це робимо?
Знаєш, коли-небудь я тебе справді кину.
Добре, ходімо! Забирайся з мого дому.
Ти дуже жорстокий, Тіме.
Привіт.
Хто твій друг?
Барі, його звати Барі.
Хочеш подивитись, як я затрахаю його до смерті?
Чесно кажучи, зовсім не хочу.
Справді?
Може ви хочете піцу?
Хочеш злизувати сир з мого оголеного тіла?
Впевнений, у Тіма є тарілки.
-Алло! -Хто така Дарла?
Я зустріла твого друга.
Він розповів мені цікаві речі.
-про цю жінку. -Що він сказав?
Я не знаю. Він розповів про...
Ти як добродушна собака.
-...говорив про секс. -Що?
-Що саме він казав? -Просто скажи мені.
Ти мене зраджуєш?
Це таке складне запитання!
Алло! Ти мене зраджуєш?
Вона запхала його в труси.
Тіме! Не знаю, чому тобі так важко сказати.
Ти збожеволіла, якщо думаєш, що я зраджую!
Нісенітниця! Де ти? Куди ти зникла?
-Джулі! -Думаю, я натиснула відбій.
Ти не маєш права!
Не маю права? Барі, ми ненадовго.
-Ти божевільна. -Добре. Я буду поряд.
Тіме?
Тім?
-Тім? -О боже...
Тіме? Тімі? Тім?
Ну що скажеш? Розлютити його?
Давай!
Я неслухняна маленька школярка.
Ти трохи застара для школярки.
Мене потрібно покарати.
Привіт, Наомі, як справи? Це Тім.
Тобі телефонувала Джулі?
Не хочеш бути моїм вчителем?
У мене немає освіти. Я працюю в податковій.
-Ні, ні, ні... -Не сьогодні.
-Ні, весь час я працюю... -Добре, добре.
Ти в податковій, а я дуже,
дуже погана.
Тобі Джулі не дзвонила?
-Ні? -...і мене треба відшмагати! Зараз!
Ну, так не годиться.
Тобі треба виплатити різницю плюс відсотки
Гаразд, я...
-Відшмагай мене дуже сильно. -Я шукаю Джулі.
Шмагай мене сильніше, Барі!
-Барі! -Ні, ні. Це телевізор.
О так! О, Барі!
Так! О, Барі!
О, Барі!
Якщо вона з тобою зв'яжеться, нехай набере мене.
Це терміново.
Ти немов несамовита тварина...
-Я хочу бути пінгвіном! -Мені подобається їсти пінгвінів.
Не впіймаєш. Пінгвіни дуже повільні.
Але я турбо-пінгвін!
Іди сюди... Я тебе впіймаю...
Коліно забила?
Смішно. Ти поганий, маленький пінгвін.
Не дістанеш!
Іди сюди!
Тобі кінець.
Ні, не кінець.
О боже.
Господи!
Барі!
Тіме! Подзвони мені! Добре?
Було дуже весело!
Я люблю тебе!
Назавжди!
Навіки...
Барі!
Працює кожного разу.
Коли на тебе нападають,
завжди прикидайся мертвим.
Люди не битимуть мертве тіло.
-Це інстинкт. -Вона пішла?
Так, пішла.
Нічого собі.
Так, ми тут трохи пошуміли.
О господи.
-Це твій телефон? -Джулі!
ПОВІДОМЛЕННЯ ВІД КІРАНА
Кіран.
Слухай, коли доїдеш,
відпусти кобилу гуляти.
Їй подобається скакати по траві.
Візьми пляшку вина і розпали камін,
залишайся скільки хочеш. Тобі це піде на користь.
-Вона їде на ранчо. -О господи.
-Це шифр. -Що?
Це шифр, Тіме. Треба було дивитися «Закон та порядок».
Кобила - це героїн.
Трава... це марихуана.
Кобилі подобається скакати по траві.
Героїн добре йде після марихуани.
Вино. Алкоголь.
Наприклад, пиво чи вино.
Боже мій, у них буде вечірка.
Це буде забійна вечірка.
Думаю, тобі треба забратися з мого дому... За 30 секунд,
поки я не забив тебе до смерті цим стільцем.
-Що? -Тобі треба йти. Я хочу, щоб ти пішов.
Хто допоможе тобі з Джулі?
Хто допоможе мені з Джулі?
Ти цього не казав, чи не так?
Через тебе Джулі думає, що в мене роман.
Вона їде на ранчо Кірана!
Роби, що хочеш, але не допомагай мені з Джулі!
Треба туди поїхати та роз'яснити цю плутанину.
Я не знаю де це. Немає адреси. Він їздить туди, щоб зникнути!
Будь-ласка, я тебе прошу, іди геть!
Пробач.
Пробач, Тіме.
Чекай.
Тіме, Тіме!
Я працюю в податковій Канога.
Це другий за величиною центр обробки податкової на всьому західному узбережжі.
І ти про це говориш, бо...
Якщо у Кірана ранчо, ми знайдемо адресу в його декларації.
І якщо він там спить із Джулі,
це не стосується роботи.
Він це не заперечуватиме.
Можеш дістати його декларацію?
Ні.
Але я знаю того, хто може.
Ось вона. Наша база.
ПОДАТКОВЕ УПРАВЛІННЯ
Здається, тут нікого нема.
Ні, ні. Він тут. Мій бос ніколи не спить.
Будь з ним обережним.
Він читає твої думки.
Про що ти?
В очі не дивись.
Не думай ні про що непристойне.
Просто ні про що не думай.
Термане? Познайомся з моїм другом. Тім Конрад.
Привіт.
Мені потрібна допомога, і Барі сказав, що ви можете допомогти.
Сідайте.
Два роки тому я перевіряв Стівена Конрада.
Він ваш родич?
-А де він живе? -У в'язниці Бейсайд.
Йому дали сім років.
Ви щось приховуєте, містере Конрад?
Як ви заробляєте на життя?
Не питай. Він заробляє величезні гроші.
Але ніхто не знає, як саме.
Може поглянемо на його прибутки, Барі?
Хлопці, мені здається, ми трохи відхилилися від курсу.
-Я поспішаю. -Це він.
Хлопці, у мене мало часу, тож...
Містере Конрад...
Мені брешуть тисячі разів в день.
А моя робота...
знайти правду.
Так, Барі?
Я вивчав людський розум.
Я вивчав, як його читати та повністю контролювати.
ТВІЙ РОЗУМ - МОЯ ЛЯЛЬКА
Дуже цікаво. Мені кортить прочитати.
14,99 доларів на моєму сайті.
-Добре. -Плюс доставка і упаковка.
Навіть якщо я куплю тут?
Їх же доставляють звідкись.
І я з ними працюю.
Ти можеш сказати Терману, чому ми прийшли?
Ми шукаємо адресу нерухомості, що не оподатковується.
Ви шукаєте когось чи щось.
Саме так.
Тім шукає свою дівчину.
Вона втекла з художником.
Вони можливо сплять разом.
-О боже... -Твоя дівчина тебе кинула.
-Тіме, він бачить тебе наскрізь. -Ти ж йому щойно це сказав.
Досі не вірите, містере Конрад?
Дивіться. Барі...
Що він робить?
Він змушує мене щось зробити.
До чого він мене примушує?
Ти нічого не робиш, Барі.
Так, Барі. Ти нічого не робиш.
Я нічого не роблю.
Мене паралізувало.
О господи.
Бог тебе не чує, Барі.
-Тіме? -Тім тебе не чує, Барі.
Ні, насправді я його чую.
Моє тіло - це тюрма.
Це так... болісно.
Я не можу поворухнутись, Тіме.
Тіме, допоможи мені.
Допоможи мені, Тіме.
Добре, знаєш що, Барі? Просто рухайся. Ти можеш. Ворушись.
Я тебе відпускаю.
Ого. Добре, більше ніколи не думатиму, що контролюю свої рухи.
Гаразд, я помилявся. Мабуть, його мозок дійсно твоя маріонетка.
Мені потрібна адреса.
-Ви мені допоможете? -Можливо.
За певну ціну.
Скільки?
Я хочу, щоб Барі сказав:
«Ти можеш з'їсти мою пампушку».
Ні.
Барі, я можу тебе змусити.
Але скажи сам: «З'їж мою пампушку».
Не скажу.
Барі, я все одно її з'їм!
Але я хочу, щоб ти сказав: «Можеш з'їсти мою пампушку!»
Барі, я дам тобі тисячу доларів, якщо ти скажеш це зараз.
Тисячу доларів?
Барі, твій друг азартна людина.
Ви щось приховуєте.
Хвилинку. Стривайте.
Ми можемо зосередитись на моєму питанні?
Ви мене майже обдурили.
Не можна заявляти збитки по офшорним інвестиціям
у якості майбутнього зростання капіталу.
Це знає кожна дитина.
Я запитаю свого бухгалтера.
Містере Конрад,
на вас, друже, чекає перевірка.
Ні.
Дзвоніть за номером
1-885-ПОДАТКОВА
Можете іти.
Тіме?
Тобі варто згадати слова одного мудреця.
«Усе трапляється не просто так».
-Знаєш, хто це сказав? -Замовкни, Барі.
-Це ти сказав. Ти - мудрець. -Мовчи.
Нічого не кажи. Стули пельку.
О господи.
Це Марта.
Моя колишня дружина.
А ось і мій чарівник.
-Диви, який гарний. -Сідай у машину, Пампушечко.
Я називав її Пампушечкою.
Слухай, давай поїдемо додому і виспимося.
Завтра зустрінемося за вечерею.
Гаразд.
Здається я забув проїзний у тебе вдома.
-Я підвезу тебе додому. -Добре.
Ключі я теж забув у твоїй квартирі.
Нічого. Знаєш що? Я переночую тут. Є місце.
-Зсуну кілька стільців. -Ясно.
-Сідай у машину. -Зроблю з них ліжко.
Вони, взагалі роз’їжджаються посередині, тож...
-Барі, Барі. -...провалюєшся.
-Можеш лишитися в мене. -Не хвилюйся.
Я наполягаю.
Справді?
-Так. -Не хочу завдавати незручності.
-Ти вже це зробив. -Добре.
Ого.
Що ти робиш?
Ти збираєшся їй освідчитись?
Освідчувався кілька разів.
Навіщо носиш її з собою?
На випадок, якщо передумає.
-Будь ласка, не рийся в моїх кишенях. -Добре.
Тіме?
Перша ніч самотності - найважча.
Можу спати разом із тобою, якщо хочеш.
Ні, дякую.
Просто не думай про те, що не можеш заснути.
Інакше зав'язнеш в думках типу «Що це відбувається?»
Думки почнуть зациклюватися. «Де Джулі?
Вона з Кіраном.
Невже він кращий коханець, ніж я?
Напевно».
Не думай про це.
Викинь ці думки з голови.
Навіщо лосьйон після гоління?
О, це сила звички.
Коли був одружений, я часто затримувався за роботою зі своїми мишами,
а Марта ненавиділа запах формальдегіду.
Від тебе тхне ними одночасно.
Два шари неприємного запаху.
Так само і Марта завжди казала.
Добраніч.
Тіме?
Що, Барі?
Не можу заснути. Хвилююсь через вечерю.
-О боже! -Що ти одягнеш?
Мені взяти костюм напрокат? Чи так нормально?
Послухай. Краще ж причепуритися, аніж виглядати погано, чи не так?
Дякую, Тіме! Чудово!
Він його з'їв!
Він їсть папір!
Ні...
Я повернусь за декілька годин.
Не чіпай плиту.
Не чіпай електроприлади.
Зрозумів?
Мені здається, що ти вважаєш мене придурком.
Не вставай з цього крісла. Пообіцяй.
Обіцяю. Я сидітиму у кріслі. Чому цей сніданок такий важливий?
Від нього залежить майбутнє моєї кар'єри.
Це дуже важливий потенційний клієнт.
Я можу допомогти.
-Хочеш мені допомогти? Залишайся в кріслі. -Добре.
Я заїду за тобою перед вечерею, гаразд?
-Ти сидітимеш в цьому кріслі? -Так.
Правильно.
Алло!
Все приготував для зустрічі?
Через тебе я працюю в суботу,
тож виставлю тобі за це рахунок.
Ти повинен буди у ресторані «Медісон» рівно о десятій.
Не запізнюйся. Вони із Швейцарії.
Джулі має бути там обов'язково.
-Вони хочуть з нею познайомитись. -Гаразд, Джулі буде там.
Тіме?
Привіт, Тіме! Ми переплутали телефони.
Мені потрібно з тобою поговорити. Джулі повинна бути на зустрічі! Добре.
Тіме! Це знову я. Щойно зрозумів, що ти не отримаєш повідомлення.
Мій пароль: П-А-Р-О-Л-Ь.
Гаразд.
О боже!
Ти і це повідомлення не отримаєш! Чому я...
-Сюди, сер. -Дякую.
Ми боялися, що з вами щось сталося.
-Вибачте за запізнення. -А де...
Джулі дуже перепрошує.
Їй на ногу впав ящик,
і вона зламала палець.
Передайте їй, нехай одужує.
Я сподівалася, що тут буде жінка, якій я почитаю вірші.
Тепер зі слів чоловіка
мене чекає ще одна ділова розмова.
Як сказав Бодлер,
«Непорозуміння примушує цей світ обертатися».
Думаю, ми знайдемо час для поезії.
Рідко зустрінеш американського бізнесмена, що розуміється на культурі.
45 ПРОПУЩЕНИХ ДЗВІНКІВ
Тіме! Це знову я! Барі!
Не звертай уваги на попередні повідомлення!
Я все владнав! Допомога вже близько! Бувай!
Очевидно, багато стратегій - складні.
Думаю, у вас є кілька запитань.
Я проста людина, містере Конрад.
Мій батько не лишив мені нічого,
окрім своїх грошей.
В світі багато людей, які хочуть відібрати їх у мене.
Чому я повинен довірити вам свої 100 мільйонів доларів?
Справедливе запитання.
Без сумніву, ви - дуже освічені люди.
Але на жаль, фінансовий світ - це дуже брутальне місце.
Хороші мисливці перемагають.
А погані програють.
Я дуже хороший мисливець.
Ви дуже чесні, містере Конрад.
Я намагаюся.
Сподіваюся, ми станемо партнерами.
Вам телефонують, сер.
Прошу пробачення. Слухаю!
Я прикрию тебе. Ти мене чуєш?
-Алло! -Алло!
-Алло! Алло! -Алло!
Привіт.
Привіт. Мене звати братом Тіма, Барі,
а це Джулі.
Тіме, дивись. Я привів Джулі.
Привіт, коханий.
Я так скучила за тобою.
Ти...
Знаєш... Твій палець. Не варто було приходити.
Дурниці. З нею все гаразд.
Будь ласка. Сідайте.
Дякую.
-Біргіт Мюллер. -Дуже приємно.
-Мартін Мюллер. -Дуже приємно.
А я Барі. Дуже радий.
Я радий, що ви до нас приєдналися. Не можна пізнати людину,
доки не познайомишся з її другою половинкою.
Не можу не погодитись.
Але я б хотів обговорити деякі важливі питання.
Звідки ви?
Ми зі Швейцарії.
Ми зосередимося на справах.
Швейцарія! Обожнюю Швейцарію.
Одна з моїх улюблених країн.
Мені дуже подобаються ваші армійські ножи із зубочистками.
І ваш сир.
Він справді входить з корови одразу з дірочками?
Наші країни не вороги.
Вони - друзі.
І ми друзі.
Ви були у Швейцарії?
Ні, але в мене є друг, який їздить на «Вольво».
І я трохи говорю вашою мовою.
Це мій брат. Завжди жартує.
То це жарт, так?
Я МОКРА
Знаєте, краще продовжити цю бесіду в моєму офісі.
Але мені так і не принесли лосося.
І зелений салат.
Що ж...
ваше весілля вже на порозі?
Це болюче питання.
Він їй освідчується, але вона відмовляє.
Запитай мене ще раз.
Ні, зараз невдала мить.
Якщо жінка просить вас освідчитись, це найвдаліша мить.
Справді, я не можу.
-Чому ні? -Зробіть це! Вперед!
-У мене немає каблучки. -Ні, є.
-Ні, немає. -Та є ж. В твоїй кишені.
-Давай. Ти ж знаєш, що вона в тебе. -Барі...
Я ж казав.
Ви мисливець, містере Конрад.
Немає більшої гідності для чоловіка
ніж приєднатися до своєї коханої.
Об'єднайтеся з нею.
Заради почуттів.
Об'єднайтеся заради почуттів.
Треба стати на коліно, містере Конрад.
Вона - принцеса.
Дякую.
Щось відбувається!
-Джулі... -Називай мене Дарла.
Я не хочу називати тебе Дарлою.
Джулі це просто прізвисько.
Хочу, щоб було по-справжньому.
Дивіться їй в очі.
Дивись, дивись.
Там твій дім.
Там твоє майбутнє.
Я кохаю тебе, Тіме.
Давай! Зроби це!
Давай!
-Джулі. -Дарла.
Дарла.
Ти вийдеш за мене?
Так. Так!
Ми це зробили.
-Джулі. -Я думав, що це Джулі.
-Ні. Я Джулі. -Вони обидві Джулі.
Джулі та Джулі.
Сюзан подумала, що тебе не підвищать,
якщо я сьогодні не прийду.
Ти поглянь. В тебе вже є заміна.
-Так. -Ні, ні, ні.
-Це велике непорозуміння. -Дозволь мені пояснити.
Це Дарла. Вона погана школярка, і шахраює при сплаті податків.
Я не знав, чи ти сьогодні прийдеш,
тому привів Дарлу, щоб усе пройшло гладко.
Дуже важливий потенційний клієнт.
Це все пояснює. Так. Дякую.
Дорогенька, ти себе ганьбиш.
Все скінчено.
Вона ще та штучка, Тіме. Мої вітання.
-Ні! Джулі... -Було приємно познайомитись.
-Він дуже здібний. -Джулі! Джулі!
Пробачте. Сподіваюся, ми продовжимо нашу зустріч пізніше,
але насправді я кохаю її.
Зачекай, Тіме.
-Джулі! -Тіме!
Джулі! Джулі, послухай...
Почекай, знаю, як це виглядало, але ти маєш мені довіряти.
-Довіряти? -Так. Я ж довіряю тобі.
Знаю, ти ночувала на ранчо Кірана. Між вами нічого не було.
-Так? -Я не була на ранчо Кірана.
-Але їду туди зараз. -Ні! Не їдь! Не треба.
Тіме, я мушу поїхати. Це моя робота. Ми їдемо до Сан-Франциско на вихідні
влаштувати виставку. Він хоче, щоб я була частиною його творчого процесу.
Його творчий процес. Це означає секс, Джулі.
Він сам сказав, коли я вломився до нього!
Ти вломився в його будинок?
Боже. Здається, це дійсно ти, якого я не знаю.
Шкода. Я так кохала того, іншого.
-Залазь. -Пересідай.
Гаразд.
Тіме, Тіме...
Прикинься мертвим!
Не думаю. що ти хороша людина, Тіме!
Тримайся від мене подалі.
А каблучку я залишу собі.
Думаю, це пішло їй на користь.
Бачиш? Це працює.
Гадаю, частково тут є і моя провина.
Частково? Та це тільки твоя провина! На всі 100 відсотків!
Пробач мені.
Привіт, Термане.
Ти переміг.
Можеш з'їсти мою пампушку.
Лайтхіл Драйв 31. Добре, Термане.
Навіть не знаю хто він такий.
Неначе мені сниться жахливий сон.
Я що, збожеволіла?
У мене галюцинації?
Я не знаю, що тут відбувається.
Вибач, не треба було все це розповідати.
Я хочу тебе сфотографувати негайно.
Не думаю, що зараз вдалий час.
Це саме найкращий час.
Я тебе такою не бачив.
Ти така природня, така відкрита. Така прекрасна!
Це дивно, Кіране. Я не думаю...
Дивно цього не зробити.
Продовжуй. Розкажи мені про Тіма.
Я не знаю. Я просто...
Я завжди думала, що під цим всім
є порядна людина.
Думала, що після двох років знайомства добре його знаю.
Але ні. Це погано.
Він так гладко розповідає. Так переконливо.
Тепер я не знаю, чи казав він мені правду хоч раз.
Ці фото будуть приголомшливими.
Кіране, ти з глузду з'їхав?
-Це божевілля! Ні! -Не сперечайся. Це мистецтво.
Я не хочу фотографуватися! Припини!
Що ти тут робиш?
Джулі, я хочу тобі дещо сказати.
У Кірана гонорея.
Неправда.
-Правда. -Ні.
-В неї. В неї гонорея. -Що?
-Не спи з нею. -В неї немає.
-Ти впевнений? -Так.
Бо це можна підхопити в автобусі.
Ні, не можна.
Так, можна, Тіме. Моя дружина так заразилася.
Барі, тут ні в кого немає гонореї.
В мене є.
У мене гонорея.
У мене гонорея від моєї дружини,
яка заразилася в автобусі.
Ніхто не повинен спати зі мною.
Добре.
Можна поговорити з Джулі наодинці, будь ласка?
Тіме, скажи їй, що в твоєму серці, будь з нею відвертим.
Добре.
Так я вчинив з Мартою, і це не спрацювало.
Але в тебе має спрацювати.
Добре. Дякую. Гаразд.
Ти не пробував провести п'ять місяців
серед стада кіз, як козел?
-Ні? -Ні.
Це мене дивує.
Кози ніколи собі не відмовляють в тому, чого хочуть.
Коза з'їсть все що завгодно.
Навіть велосипед з'їсть.
Коза може з'їсти саму себе,
якщо її довести до цього.
А я просто козел,
який наполовину з'їв сам себе.
Про всяк випадок, уточню, про що ми говоримо?
Про все.
Я й гадки не мав. Це було один раз, три роки тому, до нашої зустрічі.
Я відтоді її не бачив.
Значить вона отак раптом з'явилася в твоєму житті?
Вона хотіла зі мною зв'язатися, Барі перехопив повідомлення.
Отже, в усьому винен Барі?
Барі - хороший хлопець,
але він трощить все навколо, як торнадо.
Його єдині друзі - це дохлі миші,
і тільки тому, що не можуть від нього втекти.
А знаєш, що миші ще не можуть зробити?
Вони не можуть брехати.
Барі. Барі!
Сьогодні я їду до Сан-Франциско. І...
Я заїду по речі о восьмій.
Буде краще, якщо тебе не буде.
Я ніколи не знав, що Марта про мене думає
доки не почув, як вона говорить за моєю спиною.
Ти мені брехав весь час.
Я тобі не подобаюсь.
«Як мені отримати підвищення? Як це зробити?
Я знаю.
Знайду таксидерміста і зіб'ю його машиною.
Потім запрошу його на вечерю.
І все вийде».
Тільки тобі забули сказати, що я не беру участі в темних справах.
Ну...
це схоже на щасливий кінець.
Бо лиходій отримав по заслугах.
Світ це крихітна скрипка, яка грає лише для тебе.
-Пробач. -Що?
-Пробач мені. -Так. Та байдуже.
-Алло! -Тіме!
Я чув, вранці у тебе була цікава зустріч.
Сер, я можу пояснити.
Може хочеш пояснити містеру Мюллеру.
Треба було попередити, що Барі твій придурок.
У нас теж є така гра в Швейцарії.
Вечеря для недоумків.
Я з нетерпінням чекаю зустрічі
з вами обома ввечері, містере Конрад.
Де ви? Вечеря скоро почнеться.
Є деяка проблема.
Тіме, заради бога, справи кепські.
Якщо сьогодні ми не укладемо угоди, наша компанія збанкрутує.
Тож, поквапся.
Ми мусимо захапати Мюллера.
Мій хлопець вирішить усі проблеми. Розумієш? Мюллеру сподобається.
Але він може трохи спізнитися. Він вже їде, але...
Тіме!
Сер, у мене невеличка проблема.
Не зважай. Після того, як я тебе сюди запросив,
Колдвел каже, що я зробив велику помилку.
Каже, що ти занадто чесний.
-Правда? -Колдвел повен лайна.
Мюллер сказав, що твій хлопець гарний.
Я навіть не уявляв наскільки.
Я намагаюсь дивитись на світлий бік.
Можна сказати, що я вічний оптометрист.
Якщо життя дає вам лимони, зробіть лимонад.
Якщо є вода чи цукор.
Якщо ж немає, з'їжте лимони.
Від шкірки у вас буде пронос. Тож, мама мія, папа пія,
у немовляти діарія... Привіт, Тіме!
Містере Конрад, ви пропускаєте найцікавіше.
Барі, ти прийшов.
Так, я розповідав серу Ланцелоту, що ти заслужив підвищення.
І наводив дуже переконливі доводи, Тіме.
Тіме, познайомся з моїм другом Льюїсом,
-і його дружиною Діаною. -Дружиною?
Поки що.
-Люба, прошу. -Люба, прошу.
Ти такий жалюгідний!
Боже, тут стільки чоловіків. Навіть не знаю, хто шикарніший.
Краса - це лише наша шкіра.
Якщо немає проблем з кістками. Тоді
з бездоганною шкірою, все одно буде поганий вигляд.
Тому що ваші кістки... потворні.
Льюїс, Діана, хочу вас з деким познайомити.
Здається, ти напилась.
Не настільки, щоб переспати с тобою.
Тіме, коли ти сказав, що вечеря для видатних людей,
я не уявляв такого. Поглянь.
Ти зголоднів? Він цілий день нічого не їв.
Давай.
Так?
Поглянь на неї. Знаєш, що вона робить?
Спілкується з мертвими тваринами.
Матір Лоренцо хоче з ним поговорити.
Як? Класно?
Так. А той? Отам. Переможець конкурсу бородачів 2002 року.
Я кажу тобі, ці люди дивовижні.
-Мені до них так далеко. -Барі, що ти...
Чому ти прийшов?
Тому що... Так роблять друзі.
Знаю, знаю. Ти недбало підібрав слова.
В тебе чорна смуга, а ще я знаю,
що треба показати босу, що ти друг переможця.
У моїй книзі ти теж переможець.
Леді та джентльмени!
Вечерю подано.
Очі - це лише два із п'яти наших відчуттів.
Заберіть їх, і решта надзвичайно загостриться.
Але деякі люди досі питають,
як сліпий може змагатися на Олімпійських іграх фехтувальником?
Я вам покажу.
Абсолютно приголомшливо!
-Добре! -Вам подобається?
Так. Приємно посміятися з чужих невдач.
Вони гарненькі, коли малі,
чи весь час жахливі?
Ти що, заглядаєш мені в декольте?
Ні.
А чому?
Я не знаю.
-Тіме, заглядав? -Ні.
-Будь ласка, не сором мене. -Я не... О боже.
Будь ласка, сер.
Прошу, мем. Смачного.
Я отримую повідомлення з того світу!
Я у пастці.
Куди вони мене ведуть?
Вона розмовляє з лобстером.
Вода, вона...
кипить!
Вона може перемогти.
До біса! Байдуже.
Отже, Тіме.
Я так розумію, в твого гостя є цікаве хобі.
Схоже, що моя черга.
Побажай мені удачі.
Я це називаю Вежа Мрійників.
Тисячі років тому, на Землі жили лише мавпи.
І вони казали: «Ми ніколи не будемо ходити прямо.
Ніколи не візьмемо знаряддя праці.
Ніколи не будемо розмовляти».
Потім одна мавпа сказала:
«Невже? А я розмовляю просто зараз».
Ця мавпа була мрійником.
-Миші вдягнуті як мавпи. -Так.
-Гарно. -Боже мій.
Вперед на 500 років.
Брати Райт вирішили побудувати літальній апарат.
«Ви - дурні! Ви - ідіоти!
Що з вами не так?», - кричали усі.
«Нічого не вийде, фанера важче за повітря!»
А брати Райт їм відповідали:
«Ні, не важче».
Брати Райт були мрійниками.
Граф Сандвіч і сер Френсіс Бекон.
Якби не вони, гамбургери робили б лише з салату та помідорів.
Вони були мрійниками.
Та винахідниками сандвічу.
Це ще не кінець.
Вінсент ван Гог.
Всі казали йому:
«У тебе лише одне вухо.
Ти не станеш видатним художником».
І знаєте, що він сказав?
«Я вас не чую».
Вінсент ван Гог був мрійником.
-Я обожнюю малювати. -Справді?
-Обожнюю! -Ого. І вам вдається?
-Не знаю. -Ну звісно.
Луї Пастер перетворив сир на ліки.
Бенджамін Франклін.
Люди казали: «Не можна запускати змія в грозу».
А Бен Франклін сказав: «Ні, можна,
якщо у вас електричний змій».
Маленька деталь цього змія. Непогано.
Людина, яка зламала більше кісток,
ніж будь-хто інший в історії.
Івел Кнівел.
Це неймовірно.
Правильний вибір. Молодець.
А хто цей симпатичний хлопець?
Тім Конрад.
Він вірить, що колись одружиться з дівчиною своєї мрії,
хоча вона відмовляє йому на кожне освідчення.
І зараз, можливо, поки ми тут говоримо, вона займається сексом
з симпатичним художником.
Тім Конрад... Мрійник.
Тож, не бійтесь мріяти.
Мрійте про щось неймовірне.
Як залізете на найвищу гору.
Як потонете у найбільшій чашці чаю, якщо знайдете велику чашку.
І якщо хтось вам каже, що ви чогось не можете зробити,
відповідайте:
«Ні, можу.
Бо я це роблю просто зараз!»
Браво!
Браво, сер!
Ви повинні приїхати в Швейцарію. Ви підкорите Цюріх!
Я не розумію ваш акцент!
Колдвел.
Він переможе.
Ще не вечір.
Леді, джентльмени я хочу представити вам містера Термана Мерча,
аудитора з податкової і фахівця з керування розумом.
Термане!
Вибачте за запізнення.
Містер Мерч допізна був у офісі.
Шкода чути про той аудит, Тіме.
Якщо я можу чимось допомогти, звертайся.
Барі, що ти тут робиш?
Я не знаю.
Ви знаєте один одного?
Так. Ми працюємо разом.
Треба дізнатися адресу того офісу.
Терман розповів мені про деякі
способи керування розумом, мушу сказати, я був вражений.
Так. Мозок має точки впливу,
як і будь-який м'яз.
Натисніть на ці точки,
і мозок
підкориться вашій команді.
Дозвольте продемонструвати.
Барі!
Дивись мені в очі, Барі.
Барі!
Де твоя дружина, Барі?
Розкажи нам. Де вона?
Давай, Барі, скажи.
У тебе вдома?
Так.
Давай з'ясуємо, Барі.
Твоя дружина пішла від тебе до нього?
У неї неабиякий смак на чоловіків.
Скажи нам, Барі, чому твоя дружина від тебе пішла?
-Просто скажи це. -Ні.
-Скажи! -Ні.
Розкажи, хлопче!
Я загубив її клітор.
Точно.
Ти загубив її клітор?
Вона лютувала, бо я не міг його знайти.
Ну, розумієте.
Я сказав: «Можливо, він в твоїй сумочці», -
тому що речі, які вона не може знайти,
лежать там.
Барі, ви хоч знаєте, що це таке?
Не знаю і половини мотлоху з її сумочки.
Не хвилюйся, Барі. Я його знайшов.
Він був у її сумочці.
В її хтивій сумочці.
Ну, слава Богу, що хтось знайшов його, так?
Я думав, що знайшов його під диваном.
Але це виявилась стара жувальна гумка.
Я тебе відпускаю!
Леді та джентльмени, керування розумом.
Браво.
Браво! Браво!
Це було мило.
Барі, ти кращий за нього.
Марта цього не бачить, але я бачу.
Дякую. Дякую, Тіме. Ти хороший друг.
-Ні. -Так.
Ні.
Барі, це... Чувак...
Ця вечеря не те, що ти думаєш.
Що?
Ми всіх вас запросили, щоб поглумитися.
Ви запросили купу талановитих людей
на вечерю і глузуєте з них?
Ні.
Це вечеря для придурків.
Ну, тоді вам краще пошукати придурків.
Ми шукаємо.
Вибач.
Справді, пробач мені.
Якщо тебе це якось втішить, Терман, мабуть, отримає приз.
І це в нього буде.
І хизуватиметься переді мною решту мого життя.
Барі, тут переможець - найбільший придурок.
Я знаю.
Він перемагає мене в усьому. Він просто...
Не знаю, що тут зробиш?
Він просто вміє маніпулювати розумом.
Барі, подивись на мене.
Терман вміє маніпулювати розумом, але ти,
ти можеш маніпулювати свідомістю.
Свідомістю?
Що?
-Не знав, що можеш керувати свідомістю? -Ні.
А я це зрозумів, коли тебе зустрів.
Ти заліз до мого мозку і лишився там.
-Невже? -Так.
І я не можу позбутися тебе, як не намагаюся.
Ти проліз в мозок через моє вухо, немов кліщак!
-Я ненавмисно. -Ніби розбив там намет,
і я не можу викинути його!
Я кліщак?
З зубами і шипами, і...
це все відкладає мільйони яєць кліщаку в моїй голові!
-Я нічого не можу вдіяти! -О господи.
Маніпулювання свідомістю було завжди сильнішим!
Бо свідомість каже розуму, що робити!
Ти можеш його перемогти.
Ти можеш його перемогти, Барі.
Барі, ти можеш перемогти Термана.
«Ти скажеш, що я мрійник...»
«Але я не один такий»
Піду відкладу яйця в його свідомості.
Було замало, Барі?
Так, Термане!
Тільки цього разу я взяв таємну зброю.
Мій мозок.
Про що ти говориш?
Він говорить про керування свідомістю.
Керування свідомістю?
Не існує керування свідомістю.
Існує керування розумом. Керування свідомістю - це маячня.
Маячня.
Так, маячня.
-Маячня. -Барі.
Барі.
-Що ти робиш? -О боже!
-Це працює. -Як ти це робиш?
Я змушую тебе повторювати все, що я тобі скажу.
Так, але я першим кажу.
-Невже? -Так!
Справді?
Я дуже, дуже сильний.
О господи.
-О, дякую. -Будь ласка.
О ні!
Це найкраща вечеря.
В тебе немає таємниць.
Якраз навпаки.
В тебе немає таємниць від мене, Термане.
Я знаю, що після сексу ти засинаєш, згорнувшись калачиком.
І ти плачеш, як маленьке дитя.
-Марта розповіла тобі. -Ні, не розповідала.
Я знаю, що ти береш Чарівний Маркер
і малюєш обличчя на своєму пенісі.
Це протизаконно? Я так не думаю.
І вдягаєш на нього маленьку шапочку, і кличеш Семі.
Цього ніхто не може знати.
І співаєш йому пісеньки.
Стули пельку!
Це... це не все правда.
Я знаю все!
Я відклав яйця в твоєму мозку.
То забери їх звідти!
Ти більше мною не керуєш!
Я керую тобою!
І ти в моїй владі.
Я знаю все, Термане.
І я відпускаю тебе.
Барі! Барі!
Так!
Сподіваюся, ви зберегли свої чеки,
бо на вас усіх чекає перевірка.
Він переспав з Мартою в моєму домі!
А я весь час просидів під ліжком. Ну і придурок!
Правда? Я знаю!
У нас є традиція на цій вечері.
Ми нагороджуємо найвидатнішу людину цього вечора.
Сьогоднішній переможець - найвидатніший з усіх,
кого я бачив. І переможцем стає
Барі!
Так!
Нічого собі!
-Ми це зробили! -Вітаю!
Дякую.
Сподіваюся на плідну співпрацю, містере Конрад.
Тіме, Тіме, тобі вдалося.
Твій дивак - приголомшливий.
Він подобається Мюллеру.
Він - молодець.
-Ви чудово попрацювали. -Ви переможець?
-Так! -Добре.
Він вартий більшого, ніж це.
Вони всі.
Що ти маєш на увазі?
Будь-хто з вас кинув би мене під автобус заради премії.
А Барі кинувся під машину, щоб врятувати мишеня,
хоча воно було вже дохле.
Я намагався грати в вашій команді.
Барі не заслуговує на цей приз.
Я заслуговую.
Хвилинку. Тіме, я виграв цей приз у чесній боротьбі.
Він тобі не потрібен.
-Я ніколи нічого не вигравав. -Так, я знаю, але...
-Знаєш що? Залиш його собі. -Добре.
Перепрошую. Що тут відбувається?
Ці люди запросили нас, щоб поглумитися з нас.
Це конкурс на найбільшого придурка.
Який я виграв!
Чекай, чекай.
-Ти йому розповів? -Так.
Схоже тут усе було підлаштовано.
Я думав, ви грали по-чесному.
Так і є. Ми грали по-чесному.
Так. Тіма чекало прекрасне майбутнє,
але він чомусь вирішив розділити свою долю з невдахами.
Вибачте, я, мабуть, не дочув. Він назвав нас невдахами?
Так.
Моя честь під загрозою.
Я йду.
Вважайте, вам пощастило,
що я зберіг вам життя.
Так!
-Марко! -О боже!
Ви хочете бою?
Добре, ви його маєте.
Але за моїми правилами.
У світі повної темряви,
зрячі - сліпі,
але сліпі можуть бачити.
О господи.
Запрошую
у мій світ.
Я - невидимка.
Де ж я?
Він класний.
Я - тінь
з великим ножем!
Заспокойся!
Я відчуваю ваш страх!
Я думаю, він когось вб'є.
Ні! Тільки не туди!
Це вже повний провал!
Чекайте, той швед, який думає, що він німець!
Він теж придурок! Мюллере!
Ось чого ви прагнули весь час!
Ні! Ні!
Хотіли поглумитися наді мною?
-Ні... -Запевняю вас.
Я не недоумок!
Ні, ні! Лоренцо, Ні!
-Хто-небудь, зловіть птаха! -Піймав...
Ні!
Це улюблений палець моєї дружини! Поверніть його негайно!
Вільямс, впіймай птаха! Хто-небудь вбийте його!
-Вони вб'ють мого птаха! -Не сьогодні!
-Он він! -Не пораньте його!
-Ловіть птаха! -Ухиляйся вправо, випад вліво!
Хочете птаха? Спочатку вбийте мене!
Бийся як сліпий! Вдар в його бізнес-центр!
Сюди.
Там вогонь!
Годі вже!
Піймайте грифа!
Та просто випустіть вже птаха! Будь ласка! Нехай летить!
У мене є ідея.
Випустіть Лоренцо!
Не рухайся! Стій, або я тебе вб'ю.
Дозволь мені.
Ось.
Круто!
Ходімо?
Класна вечеря! Треба забрати Джулі.
Мій палець!
Навіть не думай помирати!
Джулі!
Тіме.
Можна вважати це гарною новиною.
Як? Як це може бути гарною новиною, Барі?
«Тіме, добре...»
«Тіме, бажаю...»
«Щасти тобі».
Це моя вина, чи не так?
Ні. Я винен.
Це сталося через мене. Не через тебе.
Я схибив.
Хочеш почути щось жалюгідне?
Боже, так.
Знаєш чому я хотів підвищення?
Щоб Джулі думала, що я її гідний.
Це так тупо.
Не віриться, що така дивовижна дівчина
може пов'язати життя з моїм. Я хотів її вразити
тим, що було неважливим ані для мене, ані для неї.
А знаєш, що мене цікавило?
Вона.
А що ще?
Прокидатись біля неї кожного дня, бачити її кожного дня.
А ще?
Вона найкраще, що є в моєму житті. Я все зіпсував.
Боже, який же я придурок.
Що ти робиш?
Ти знав, що я все чула?
-Ні. -А я знав. Я знав.
Я думав, ти поїхала.
Я забула телефон.
Джулі, я...
Джулі!
Треба поквапитись, щоб встигнути на літак.
-Кіране... -Джулі, я все владнаю.
Кіране, з давніх давен
чоловіки і жінки намагалися знайти собі ідеальну пару.
І іноді двоє зустрічаються,
спалахує іскра такої пристрасті,
що тисяча армій не зможе їх розлучити.
Це те, що між тобою і Джулі.
Але Тім був першим.
І якщо Джулі піде, це його вб'є.
Через розбите серце можна померти.
Я знаю. Це мало не сталося зі мною.
І тому
ти не повинен більше бачитись з Джулі.
Не повинен більше говорити з Джулі.
Не повинен дивитися їй в обличчя.
Добре, але ж ми разом працюємо...
Що саме з «не повинен» ти не зрозуміла?
Ми поговорили, Кіран і я,
і він зрозумів, що це суто ділові стосунки.
Більше ніяких ділових стосунків.
Він має рацію, Джулі.
Якщо ми розпалимо це багаття,
воно спалить весь світ.
Про що це ти?
Якщо ви розпалите багаття...
-Спалить світ. -...спалить світ.
Не буде виставки в музеї.
Ласкаво просимо в мій світ!
-Так. -Джулі,
я тебе кохаю. Мені однаково, чи ми одружимось.
Я припиню на тебе тиснути.
Не припиняй.
Ти - мудра людина, мій друже.
Ти теж.
Оревуар, Джуліє! Оревуар, Тіме.
Оревуар, Кіране.
Будь добрий зі своїми птахами і козами.
Ми будемо такі щасливі разом!
КІНЕЦЬ
Напевно, все справді стається не просто так.
Тім втратив роботу, але ми стали найкращими друзями.
І раз на місяць, я запрошую його на зустріч,
яка називається «Сніданок чемпіонів».
Ми подружилися з Кіраном.
Він запропонував об'єднатись,
і ми показуємо своє мистецтво по всьому світу.
Навіть у Південній Африці.
І вгадайте, хто до нас завітав?
Морган Фріман.
Тім допомагає Мартіну Мюллеру перетворити його збройний завод
на Музей модерного мистецтва Мартіна Мюллера або... ММММ
Ми с Кіраном працювали над скульптурою для відкриття.
УЛЮБЛЕНИЙ ПАЛЕЦЬ ДРУЖИНИ
Я знову зустрівся з Дарлою.
Боже, як вона обожнює рольові ігри.
Я вдавав детектива, а вона підкидала мені докази.
І знаєте що?
Я все знайшов.
Терман написав нову книгу.
Я ЗМУСИВ ВАС ЦЕ ПРОЧИТАТИ!
І вона дуже популярна у вузьких колах.
Думаю, правильно кажуть:
«Розум - жахлива штука».
Щодо Тіма і Джулі.
Джулі нарешті сказала «так».
Вони поїхали в Париж на медовий місяць.
Я все хотів їх здивувати, але якось не випадало нагоди.
Проте, можу вам сказати,
їх обох курували
декілька разів.
І ще одне.
Компанія Фендера збанкрутіла.
Журнал «Forbes» назвав його найбільшим невдахою Уолл-стріт.
Так тримати, Фендере!
Переклад субтитрів: Юлія Шевчук