Din episoadele anterioare...
Nu te simți confortabil când îți amintești de trecut?
Locul fratelui meu nu e aici. Ar trebui să fie la Settle.
Este grav bolnav psihic.
Nu te gândești niciodată la nevoile mele.
Tatăl meu vitreg obișnuia să ne bată.
Ia coatele de pe masă!
Nu l-a lovit niciodată pe Dominick cum m-a lovit pe mine.
O dată, a luat mânerul unui cuțit...
Nu mai pot. Oprește-o!
Azi am aflat ceva.
Doi oameni sunt rătăciți în pădure, nu doar unu.
Doi.
Cimitirul de la capătul lui Three Rivers e destul de mic.
La capătul dinspre sud, dincolo de mormântul bunicului meu,
e o potecă bătătorită care duce la un râu.
Dacă urmezi zgomotul râului,
ajungi într-un loc atât de frumos, că îți taie respirația.
Toată lumea numește acel loc Cascada.
Cascada este și a fost o fotografie de calendar,
dar și un loc nefast pentru Three Rivers.
Aici au avut loc sinucideri, accidente, crime.
În anul în care eu și Thomas eram în clasa a treia,
cadavrul unei colege de clasă,
Penny Ann Drinkwater, a fost găsit la cascadă.
Penny Ann Drinkwater și fratele ei, Ralph,
erau ceilalți gemeni de la școala River Street.
Eu și Thomas credeam că sunt de culoare.
Dar aveau sânge de negru, de alb și de indian wequonnoc.
Încetează! Ce au pregătit familiile voastre pentru Ziua Recunoștinței?
Thomas o plăcea, dar eu nu o plăceam.
Nu voiam să stau lângă ea. Mirosea a urină.
Mânca lipici și rodea nasturii puloverului ei jerpelit.
Pe deasupra, Penny Ann era o mincinoasă.
Mințea când spunea ce note are, cât câștigă părinții ei...
Spunea numai minciuni.
La primăvară, mama o să-mi cumpere un ponei Shetland.
O să fie murg, cu o dungă albă pe bot.
Ești o mare mincinoasă.
La un moment dat, în toamna acelui an,
nu am mai suportat.
Am decis să spun și eu o minciună.
Am mințit că am văzut-o pe Penny Ann furând biscuiți
de la un puști, pe hol.
- Unde e? - Pe hol.
Rămâi aici.
Penny Ann...
Dna Hanka a anunțat-o pe directoare, dra Haas.
Și ne-a trimis pe amândoi la ea.
Dra Haas m-a crezut pe mine, nu pe Penny Ann.
Ea a negat totul, iar plânsul și tusea ei
sunau ca lătratul unui câine.
Am fost mulțumit că i-am dat o lecție.
Stai jos.
Dar privirea pe care mi-a aruncat-o fratele meu mi-a amintit
că furtul era o minciună pe care eu o spusesem.
Mereu făcea asta, îmi amintea că am greșit.
Penny Ann a fost suspendată trei zile.
Dar a dispărut. Nu s-a mai întors la școală.
Dominick. Scrie.
Personajul tău e un infractor,
un om bun, un om care fură de la ceilalți?
Pe măsură ce treceau săptămânile,
îmi era tot mai greu să stau lângă banca ei.
După ce a fost găsită moartă,
a început să apară în coșmarurile mele.
Școala a cumpărat un puiet de salcie,
care a fost plantat în cadrul unei ceremonii în memoria ei.
Toți elevii de clasa a treia au scris câte un eseu
despre cum și-o aminteau pe prietena noastră.
A fost o prietenă bună.
Știam ce voiau să audă profesorii. Am scris un eseu emoționant
și am fost ales să-l citesc la ceremonie.
Îi făcea pe toți să râdă, inclusiv pe profesori.
Avea un suflet mare. Și îmi doresc să fie printre noi.
Mulțumesc.
După discurs, nu i-am mai putut privi în ochi pe colegii mei,
mai ales pe fratele meu și pe Ralph.
Așa că m-am ascuns după dra Haas.
Eram o echipă. Eu și ea conspiraserăm
cu câteva săptămâni în urmă să-i facem un chin viața lui Penny Ann.
O PARTE DE ADEVĂR Episodul 3
Domenico, ia loc. Am vești bune.
Judecătorul a renunțat la acuzațiile penale la adresa fratelui tău.
- Folosirea unei arme... - Grozav!
E fantastic. Există și o veste proastă.
Fratele tău a fost dat în grija Comisiei pentru Evaluare Psihiatrică.
Se știe că sentințele date de comisie sunt destul de aspre,
mai ales în cazurile publice, ca al fratelui tău.
Ceea ce mă sperie și mai mult
e faptul că au stabilit data audierii lui.
- Când? - Miercuri, pe 31.
- Miercurea asta? - Da. De Halloween.
E bine. Nu-i așa? E posibil să plece de aici.
Nu știu ce să spun.
De obicei, îi critic fiindcă sunt ineficienți.
Eficiența lor în acest caz mă face să mă întreb ce naiba se petrece.
Dacă se grăbesc să facă o treabă de mântuială,
să-l încuie și să arunce cheia, o să fac un mare scandal.
Vreau să-ți susții fratele fără să-ți ieși din fire.
Trebuie să stabilim împreună care e cea mai bună strategie
ca să-l susținem pe fratele tău și să-l scoatem de aici.
Să nu spui nimănui că am zis asta.
Cred că e cel mai bine pentru el să plece de aici.
Ce s-a întâmplat? Săptămâna trecută spuneai că locul ăsta e ideal pentru el.
- Acum crezi că ar trebui să plece? - Da.
De ce?
Fiindcă l-am văzut, Dominick.
Se chinuiește aici.
Bine.
Toți pot vedea asta. E pasiv, toată lumea se leagă de el.
Și aici sunt câțiva infractori înrăiți.
Fratele tău nu e unul dintre ei. Are un suflet bun.
Știi care e problema cu tâmpenia aia de aprobare?
Care?
Nu mi se permite să-l văd pe fratele meu.
O să primești aprobarea în scurt timp și o să-l poți vedea.
Poate fi un mediu dificil pentru schizofrenicii paranoici.
Sunt supravegheați în permanență.
Un mediu unde supravegherea să fie mai lejeră e mai bun pentru el.
Ți-am spus asta de la început!
- Știu că ai spus. - Dar nu m-ai ascultat!
Te ascult acum. Ești cel mai deștept din clasă.
Primești o steluță de aur.
Acum sunt în echipa ta. Nu-i așa că e mai bine?
Trebuie să facem un plan pe care să-l urmăm cu sfințenie.
Sângele tău fierbinte, de sicilian, ne poate crea probleme.
Trebuie să fii calm și reținut în timpul audierii.
Trebuie să fim concentrați și să-l scoatem de acolo.
Știi cum vom face asta? Vom scrie un scenariu.
- Tu vei scrie un scenariu. - Un scenariu?
Vei scrie ce vom spune la audiere,
ce simți pentru fratele tău,
că nu e locul potrivit pentru fratele tău, dar fără să-l critici.
Pot să am încredere în tine?
Poți, Dominick.
Scrie.
Ce să scriu?
Începe cu sentimentele tale pentru fratele tău. Spune că îl cunoști,
că acest incident izolat nu îl caracterizează.
Scrie din suflet.
Salut, Ralph! Ce mai faci?
Nu ne-am văzut de mult.
Îl mai vezi pe fratele meu pe aici?
Îl văd.
Se poartă frumos cu el?
Nu l-am mai văzut de când l-am adus aici.
Nu mă lasă să-l văd până nu primesc aprobarea.
Nu va fi o problemă pentru tine.
Dosarul tău trebuie să fie curat.
Am vrut doar să știu dacă e bine.
Ai văzut vreodată că ar fi maltratat?
Există un asistent social care se ocupă de el.
Dar poate că ai observat ceva ce le-a scăpat angajaților.
Mă suni dacă îți las numărul meu de telefon?
Știu că nu îmi datorezi nimic, Ralph. Dar, dacă vezi ceva...
Doar până primesc aprobarea.
Știu că ești ocupat. Dar sună-mă dacă vezi ceva...
Dacă afli...
Să-ți fac o favoare?
Bine. Mulțumesc, Ralph. Mulțumesc pentru nimic.
E acolo.
E în pauza de relaxare.
Ai spus că vrei să-l vezi.
Mulțumesc.
Iisuse, arată ca dracu'!
Aprinde-i țigara, nenorocitule!
Care e treaba cu tipul ăla cu pălărie de cowboy?
Se crede John Wayne. Cine e?
Înainte ca Thomas să fie internat,
nu l-am mai văzut pe Ralph Drinkwater de la absolvire, din 1968.
În acea zi, am primit un cadou comun de la mama noastră.
E pentru amândoi.
Absolvenții mei. Intră, Dominick.
Așa...
Mama nu cumpărase mașina de scris. O răscumpărase.
De ani de zile, strângea timbre verzi S & H,
pe care voia să le vândă și să cumpere un orologiu muzical.
Strânsese jumătate din sumă, dar a schimbat planul
și ne-a cumpărat o mașină de scris.
Ne-a spus că succesul nostru era mai important decât un orologiu.
Succesul nostru însemna, de fapt, siguranța noastră.
Cu un an înainte, un vecin al nostru,
Billy Covington, fusese ucis în Vietnam.
Moartea lui nu m-a emoționat, dar a afectat-o serios pe mama.
Era cu patru ani mai mare decât noi și mama considera
că era un posibil model pentru băieții ei.
Vietnamul ne putea ucide. Colegiul ne oferea siguranță.
În ultimul an de liceu,
am vrut să mă îndepărtez de familia mea disfuncțională.
Din cauza costurilor, a fost imposibil să mă distanțez de fratele meu.
Așa că am vrut să stăm în camere diferite.
Camere diferite.
Vom fi în același campus, poate, chiar în același cămin.
Nu.
Thomas, e timpul ca fiecare să-și trăiască propria viață.
- Cum rămâne cu mașina de scris? - Ce-i cu ea?
E a amândurora. Unde o să stea, dacă vom avea camere diferite?
E portabilă. O să ți-o aduc de câte ori o să ai nevoie de ea.
De ce să trebuiască să aștept
să mi-o aduci când am nevoie de ea?
- Ține-o în camera ta. - Nu.
- Thomas... - Nu.
Amuzant e că, după tot scandalul pe care l-a făcut,
Thomas abia s-a atins de mașina de scris în primul an de colegiu.
Nu s-a atins nici de cursuri.
La liceu, fusese un elev destul de conștiincios.
Se străduia să ia note de 8 și de 9, eu mă străduiam să iau 10.
Dar, la UConn, Thomas nu se putea da jos din pat.
Imediat! Leo...
Iisuse! Ai căzut într-un bazin cu colonie?
Mirosul meu natural e de mosc. Mergem?
- Nu începe. - Bine.
- Bună seara! Ce mai faci? - Fabulos. Tu?
Fabulos... Îmi place. Și noi suntem fabuloși.
- Tocmai am sosit de la Los Angeles. - L.A.
Da, L.A. Mi se pare că vă știu din vedere.
Ne-am întâlnit la Twentieth Century Fox?
Da. Suntem actrițe.
Actrițe? Ce coincidență! Noi suntem cascadori.
- Frumos... - Da.
Ai văzut "Butch Cassidy și Sundance Kid"?
Bineînțeles.
Știi scena în care Paul Newman și Robert Redford sar de pe stâncă?
- Robert Redford, Paul Newman. - Fascinant!
Cred că spui numai minciuni. Nu e frumos.
- Nu aș face asta. - La revedere!
Nu a ținut.
- Frumos! - Detest treaba asta.
O fată de categoria A care știe că e de categoria A.
E ca o boală la creier.
Prefer o fată de categoria B cuminte în locul uneia de categoria A tupeistă.
Dați calificative femeilor?
Încerc să mă cuplez cu o fată din categoriile A sau B.
Sigur vor fi impresionate de sensibilitatea ta.
Cu ce vă servesc?
- Două beri cu tărie. - Avem nevoie de asta.
Scuză-mă. Mulțumesc.
Ține-ți mâinile acasă, altfel, te dau afară de-aici.
Încercam să-ți atrag atenția.
De ce nu o lași în pace?
Nu trebuie să mă aperi.
Dacă aveți de gând să vă bateți din cauza mea, mai bine plecați!
- Iartă-mă. - Stai jos.
- Bea. - O să fac o plimbare.
Scuză-mă.
Se pare că ai înecat motorul. Așteaptă puțin și încearcă din nou.
Nu că aș încerca să te salvez...
Mulțumesc că m-ai scăpat de nenorociții ăia.
- Sunt niște jigodii. - Așa e.
Ai fost concediată? Ți-ai dat demisia?
A sosit cea care mă înlocuiește. Mulțumesc.
Unde locuiești? Eu și prietenul meu te putem conduce acasă.
Nu știu dacă sunt de categoria A. Oare pot să merg cu voi?
Eu nu dau calificative femeilor. El e un ciudat. Îmi pare rău.
După părerea mea, ești de categoria A. Doar că nu dau calificative...
Bine. Frumoasă încercare... Cum te cheamă?
Dominick.
Dominick? Ești italian?
Da. Pe jumătate.
Și cealaltă jumătate?
E un amestec.
- Eu sunt Dessa. - Dessa...
Îmi cer scuze că nu am întrebat cum te cheamă. Mă bucur să te cunosc, Dessa.
Da.
Ce-ar fi să încerci să pornești motorul?
Da. Să vedem...
- A pornit. Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Mi-a făcut plăcere. - Și mie.
- Ar trebui să ne mai întâlnim. - Bine.
Ne mai vedem.
- La revedere! - Noapte bună!
Ai cunoscut o fată în seara asta?
Și dacă am cunoscut?
- Ai cunoscut? - Da.
Te-ai culcat cu ea?
O să-mi ții o prelegere despre sexul dinainte de căsătorie?
Eram doar curios.
- Ce voiai să știi? - Cum este.
Cum e să faci sex cu o fată?
Nu știu. E...
E ca o legătură intimă cu o altă persoană.
Te simți atașat de ea.
Ca doi magneți. Corpul tău și corpul ei...
Apoi, ea se excită, se umezește...
Vrea să intri în ea și se pregătește. Și, după ce ai intrat...
E ca și cum...
Cum e?
Nu e treaba ta, Thomas.
Dacă vrei să știi, ridică-te din pat,
găsește o fată și fă sex cu ea.
Ține-ți gura și culcă-te.
Îmi fac griji. Asta e tot.
Nu vrea să ți se întâmple nimic rău.
Fiindcă te iubesc și am nevoie de tine.
Ești fratele meu.
Da.
Știi ce amintiri îmi trezește acea discuție?
Îmi aduc aminte de cât de implicat era.
În ce sens?
Era în stare să țină și la altcineva, nu numai la propria persoană.
Thomas se simțea ca acasă.
Am pierdut acea perioadă alături de el. Am irosit
ultimele clipe petrecute împreună.
Îmi amintesc de nunta mea.
Era prea bolnav ca să...
Ca să vină. Eu m-am pregătit din timp.
Am urcat în mașină cu Leo, am mers cu el la spital.
Am mers acolo îmbrăcat în smoching.
L-am văzut acolo.
I-am spus: "Thomas,"
"dacă situația ar fi fost alta, ai fi fost cavalerul meu de onoare."
- Ce reacție a avut? - Niciuna.
Era dus. Era...
Era terminat din cauza pastilelor pe care le lua.
Librium. Nu sunt sigur...
Și...
A reacționat în ziua în care s-a născut Angela.
Am mers acolo în acea după-amiază,
am stat cu el, am fumat trabucuri...
I-am spus că era unchi.
A zâmbit.
A înțeles.
Dar nu a apucat s-o cunoască.
Au trecut...
Au trecut trei săptămâni. Nu am avut timp.
Am fost foarte ocupați.
În acea dimineață, intenționam s-o ducem la el, s-o vadă.
Dar ea...
I-a simțit lipsa.
Care e treaba, tembelule?
Am închiriat un teren. Mâine, la nouă.
Trebuie să te întorci în lumea celor vii.
O să te bat măr.
La ora nouă. Să nu cumva să nu vii.
Bine.
Sunt Ruth Rood.
Dle Birdsey!
E al cincilea mesaj din ultimele două zile.
Îmi pare rău, Morticia. Am și alte lucruri de făcut.
Sunt de la biroul dr. Batteson. O caut pe Joy Hanks.
Au sosit rezultatele analizelor. Te rog să ne suni cât de repede poți.
Sfârșitul mesajelor.
"Joy, sună-l pe dr. Batteson. Rezultatele analizelor!"
Servește.
Ți s-au ridicat chiloții? Te fac praf.
Te-aș învinge și mai detașat, dar am multe pe cap.
De parcă eu nu aș avea...
Ai avut noroc.
Exact. Am avut noroc...
Concentrează-te asupra jocului.
Încerc. Ți-am povestit despre audiție?
E un film cu buget mic.
Grăbește-te.
Ce s-a întâmplat?
Îmi pare rău că nu am venit aseară acasă.
Nu ai venit nici acum două seri.
Am fost supărată pe tine.
- Unde ai fost? - La Thad.
Pot să mă revanșez?
Nu vreau să ne mai certăm.
- Pot să mă întorc acasă? - Bine.
- E tot ce ai de spus? - Bine.
Jucăm?
- Pot să mă întorc la joc? - Să jucăm.
Am venit să-ți spun că te-a căutat cineva la telefon.
- De ce nu... - Era de la spital.
- Ce spital? - Să jucăm!
- Unde e fratele tău. - De ce nu ai spus nimic?
Tu le-ai dat numărul meu de la serviciu.
Unde te duci?
Mulțumesc că ai venit așa de repede. Ai primit aprobarea.
O să-l vezi asta. De-asta am vrut să vii cât mai repede,
ca să vorbim înainte să mergem la el.
Ce s-a întâmplat?
Settle se va închide în luna martie. Nu mai primesc pacienți.
Înseamnă că va exista o problemă, dacă va fi externat.
- Unde va locui? - La mine acasă.
- Cu tine? - Da. Ce altceva pot face?
Încercăm să-l scoatem de aici.
Da, dar nu cred că înțelegi cât de dificil o să fie.
Va trebui să-i monitorizezi medicația, să-i verifici igiena.
Da.
Trebuie să-l ferești de accidente în casă, să încui toate cuțitele.
- Ce vrei să spui? - Îți spun care e realitatea.
Știu. De ce nu iei lucrurile în serios?
Tocmai asta fac. Ai o slujbă, ai o viață personală...
Știu. Dar nu există altă soluție. N-o să stea aici.
- Înțeleg. - Vrem să-l scoatem de aici sau nu?
Vrem să-l scoatem. Dar trebuie să înțelegi cu ce te vei confrunta.
Ar trebui să stea într-un centru specializat.
Mă voi strădui să-i găsesc unul.
Deocamdată, nu avem niciunul.
Știi ce trebuie să faci? Trebuie să te gândești
că vei singurul îngrijitor al lui Thomas 24 de ore pe zi.
Ia o decizie după ce o să-l vezi.
Așa...
Ia loc aici, Dom.
Ar trebui să sosească în scurt timp.
Fă-l să se concentreze asupra audierii.
Bine.
- La naiba... - Vine.
Salut, amice!
Pacientul va sta în această parte a mesei. Voi veți sta acolo.
Fără îmbrățișări sau alt contact fizic.
Mulțumesc.
Cum te simți, amice?
Groaznic.
De ce te simți groaznic?
Ralph Drinkwater e îngrijitor aici.
Știu. L-am văzut.
Nu l-am văzut de mult și nu s-a schimbat aproape deloc.
Și tu arăți bine.
Vorbesc serios. Ținând cont de...
Ținând cont de ce anume?
De toată situația. De mâna ta, de locul ăsta...
Mă gândesc să mă declar persoană juridică.
- Ce anume? - Persoană juridică.
Am citit despre asta. Așa mă pot proteja.
Dacă mă declar persoană juridică,
sunt protejat în caz că cineva mă dă în judecată.
De ce te-ar da cineva în judecată?
- Pot să fumez o țigară? - Nu, îmi pare rău.
Nu e permis.
Nu mă lasă să ies la plimbare, mâncarea e dezgustătoare.
Ieri am mâncat la prânz orez cu fasole verde,
pâine albă și ananas la conservă.
Am găsit un gândac mort în orez.
Ai spus cuiva, Thomas, ca să-ți aducă o altă porție?
Dacă se mai întâmplă, ce poți face
ca să-ți fie mai bine?
Îți amintești când mergeam la plimbare
eu, tu și Dessa, la cascadă?
Voi doi vă opreați mereu să citiți ce scrie pe pietrele de mormânt.
Citeați ce scrie pe piatra funerară a bunicului.
De ce bunica nu e înmormântată lângă el?
Nu știu.
Mama nu mi-a spus niciodată.
Îți amintești când îți scoteai pantofii și șosetele
și te bălăceai în apă?
Mi-a arătat apoi râul și apa vieții, limpede cum e cristalul,
care izvorăște din tronul lui Dumnezeu și al Mielului.
Vrei să-mi faci o favoare, Dominick?
Desigur. Orice.
Poți să-mi aduci un borcan cu apă din râu?
La ce îți trebuie?
Vreau să mă spăl cu ea.
Cred că, dacă mă spăl cu ea, infecția se va vindeca.
Nu sunt curat.
Arată bine, amice.
Ce?
Brațul tău.
- Pare că se vindecă. - Mă refeream la creier.
Dacă mă spăl cu apă din râu, o să mi se vindece creierul.
E împotriva regulilor. În instituție se aduc obiecte doar cu aprobare.
Nu poți aduce apă.
Ce mare lucru? Îi aduc un borcan cu apă.
E împotriva regulilor. Nu poți aduce apă.
- Ce mare lucru? Du-te dracului! - Nu fac eu regulile.
Mă pot ocupa de cererea lui, Dominick.
Dar, deocamdată, trebuie să vorbim despre audiere.
Îți amintești de întâlnirea de miercuri, Thomas?
Avem o întâlnire. Am vorbit despre asta.
Va fi o audiere miercuri. Îți amintești?
Unde se va decide dacă rămân aici sau nu.
Da. O să fiu acolo. Dr. Patel o să fie acolo.
Dominick o să fie acolo. Și tu o să fii acolo, Thomas.
- Mi-ai spus deja asta. Știu. - Grozav!
Trebuie să ne asigură că, după ce vom ajunge acolo,
vom ști ce să spunem.
Îți amintești că am vorbit despre întrebarea pe care ți-o vor pune?
- Îți amintești ce întrebare era? - Despre mâna mea.
Da. Ce vei spune când te vor întreba despre mâna ta?
Ce face Ray?
Trebuie să ne concentrăm, Thomas.
Ce vei spune când te vor întreba de ce ți-ai tăiat mâna?
Thomas, răspunde la întrebare!
Vrei să pleci de aici. Nu-i așa?
Atunci, trebuie să răspunzi la întrebare.
În mijlocul râului crește pomul vieții,
făcând rod de douăsprezece ori pe an,
în fiecare lună dându-și rodul spre tămăduirea neamurilor.
Răspunde la întrebare!
Răspund la întrebare! Am urmat porunca biblică!
Mi-am tăiat mâna pentru tămăduirea neamurilor!
Thomas, eu și ea am depus eforturi mari ca să te scoatem de aici,
fiindcă știm că te simți groaznic.
Dacă începi să spui prostii din Biblie la audiere,
în loc să răspunzi la întrebări, o să rămâi la Hatch
și o să mănânci gândaci la fiecare masă.
- Destul. - Stai puțin.
Cred că trebuie să-i spunem adevărul.
Thomas, mă asculți?
Trebuie să renunți la prostiile din Biblie
când vorbești cu membrii comisiei.
Dacă te întreabă dacă regreți ce ai făcut la bibliotecă, spui "da".
- Dacă spun... - Unde e Dessa?
Unde e? Ce a pățit?
Nu începe! Știi ce s-a întâmplat cu Dessa. Am divorțat.
- Ascultă... Dacă spun... - Da. Și fetița a murit.
E nepoata mea. Dessa mă lasă s-o țin în brațe.
Încetează! Trebuie să vorbim despre audiere.
Ea îți va spune ce să spui și ce să nu spui.
Ca să poți pleca de aici. Înțelegi?
- Dessa e prietena mea. - Ascultă-mă!
E prietena mea, chiar dacă nu mai e măritată cu Dominick.
- La naiba! - Ești în continuare prietenul ei.
Thomas, ce o să spui când o să întrebe de ce ți-ai tăiat mâna?
- O să le spun adevărul. - Bine.
Și care e adevărul, Thomas?
Că mi-am sacrificat mâna ca să împiedic sfârșitul lumii. Și el a stricat totul.
Ar fi dat rezultate. Dar m-au sechestrat aici, ca să mă reducă la tăcere.
Ar fi la masa negocierilor acum, dacă războiul nu ar fi așa de profitabil.
Mă torturează.
Insectele din mâncare nu sunt cel mai mare rău.
Trebuie să te scoatem de aici.
- Îmi pun șerpi în pat. - Calmează-te.
Îmi pun lame de ras în cafea.
Calmează-te. Thomas, liniștește-te!
Își bagă coatele în gura mea.
Nu sunt curat, Dominick.
Cheile sunt la ei. Mă violează.
Bine.
Intră în celula mea și mă violează.
- Vino aici... - Nu sunt curat.
Ea e de treabă. Ea și dr. Gandhi se poartă frumos cu mine.
Stați la 1,5 m de pacient.
Fără contact fizic cu pacientul, domnule.
Îmi asum răspunderea, Pete. Lasă-i o clipă, te rog!
Un minut...
O să te scot de aici.
Jur că o să te scot de aici!
Te rog să nu te superi pe mine, Dominick.
Dominick, îmi pare rău. Nu te supăra pe mine.
Mai bine mi-ai explica ce s-a întâmplat.
Am reușit să termin lucrarea la engleză.
Am vrut s-o bat la mașină, dar nu am găsit cheia de la cutia mașinii.
- Iisuse! - Am așteptat.
Te-am așteptat. Nu știu niciodată unde ești.
Parcă nu aș avea un coleg de cameră.
Nu da vina pe mine pentru asta!
Apoi, m-am gândit că vrei să nu trec examenul.
Vrei să fiu exmatriculat,
fiindcă nu vrei să mai stau aici, vrei să rămâi singur.
Nu vreau asta.
Vrei să ai viața ta. Nu vrei să mai ai de-a face cu mine.
Thomas, o să fii exmatriculat, iar mama o să sufere.
Thomas, dacă ești exmatriculat, e posibil să ajungi în Vietnam
și să mori acolo.
Dominick, poți să bați lucrarea mea la mașină?
O să cumpăr o cutie nouă. Trebuie ca lucrarea să fie gata până la 7:00.
- De ce s-o scriu eu la mașină? - Din cauza mâinilor mele.
Îmi tremură întruna.
Dar profesoarei mele nu îi pasă.
Dacă o să-i duc lucrarea la 7:01, nu o va primi.
Vrea să-mi facă necazuri.
Vrei să te liniștești?
Liniștește-te.
Aș fi putut să țip la el din cauză că făcuse asta.
Din cauza a tot ce nu a reușit să facă tot anul.
Eram furios, dar și speriat.
L-am calmat și am bătut la mașină lucrarea lui idioată.
Era un eseu despre tema alienației în literatura modernă.
Era un amestec de notițe și fraze
care nu conțineau nimic specific și nu aveau niciun sens.
Frazele lui incoerente
mergeau în zece direcții și nu se întâlneau niciodată.
Scrisul lui de mână nu era inteligibil.
Lucrarea aia m-a speriat mai tare decât comportamentul lui.
Dar am scris-o la mașină.
Am făcut unele retușuri și am sperat
că profesoara va găsi măcar câteva idei coerente.
Bună!
Sper că ai învățat o lecție despre managementul personal.
Cu siguranță.
Du-te la culcare, Thomas.
Mulțumesc, doamnă.
- Bună! - Ce mai faci?
Bine. Dar tu?
Ți-am pregătit cina.
Nu am știut că o să fii acasă.
- Pui. Dar... - Grozav!
E gata de ceva timp. Ia loc.
S-ar putea să nu fie cel mai bun pui pe care l-ai mâncat.
Dar nu am mai gătit așa ceva. Pui picatta.
E italian.
- Italian. - Da. L-am făcut pentru tine.
Pui italian. Cred că și puiul e din Italia.
E destul de bun.
Ce s-a întâmplat?
L-am văzut pe fratele meu mai devreme.
Bine. Cum se simțea?
Cum se simțea? Ca întotdeauna.
E nebun, bolnav...
- Văd că nu îți place. - Poftim?
Văd că nu îți place.
- Despre ce vorbești? - Despre pui.
Nu e vorba despre pui, Joy.
E vorba despre audierea fratelui meu.
Încerc să mă pregătesc pentru ea. Așa că...
Băutul berii face parte din pregătire?
Știu că nu îți pasă câtuși de puțin
dacă rămâne acolo toată viața.
Accept asta. Dar am o obligație față de fratele meu.
Te rog, ia loc!
Ia loc, Dominick, fiindcă vreau să stăm de vorbă.
Nu vreau să ne certăm în seara asta.
Nu am vrut să-ți spun nimic până nu eram sigură.
Dar acum sunt sigură.
Sunt însărcinată.
Am făcut un copil, Dominick.
Tu și eu.
Da.
Spune ceva! E...
Ești surprins.
Și eu sunt surprinsă.
Ești sigur că eu sunt tatăl?
- Poftim? - Da.
Poftim?
Bineînțeles că tu ești tatăl. Cine altcineva să fie?
- Ce întrebare e asta? - Voiam doar...
Dominick!
La ce te gândești?
La dracu'!
Fugiți!
Du-te în mă-ta!
Lasă-mă să te prind! Lasă-mă să pun mâna pe tine!
Veniți aici!
Să mă ștergi la fund cu toată hârtia aia!
Ce faci?
Ce s-a întâmplat?
Ce faci?
Dominick, poți să vorbești o clipă cu mine?
Sadie!
La naiba!
La dracu'!
Pentru orice eventualitate...
Ce ai acolo?
Ai scos deja pozele?
- Să ți le arăt... - Vreau să le văd.
- Abia aștept. - Da.
- Știu că e caraghios, dar... - Să văd.
Am început de la Atena.
- Asta e Atena? - Nu-i așa că e uimitoare?
- Astea sunt făcute de pe barcă? - Da. E Santorini.
Bună...
Mi-a fost dor de tine.
Mi-ai lipsit foarte mult.
Ți-ai amintit de ea
și ai simțit ca o lovitură în stomac?
Nu încă.
Deja mi-e dor de tine.
Iubito...
La dracu'!
- Îmi pare rău. - Serios?
Da. A trecut mult timp.
- Sunt așa de speriată... - De ce?
E în ordine, iubito.
Nu trebuie să-ți faci griji.
N-o să rămâi însărcinată. M-am ocupat de asta.
- Despre ce vorbești? - M-am ocupat de tot.
N-o să rămâi însărcinată.
Ce vrei să spui?
Mi-am făcut vasectomie.
O să fie bine.
Despre ce vorbești?
Mi-am făcut vasectomie.
E în ordine.
Am vrut alt copil! Ticălosule!
Am făcut călătoria asta ca să iau o decizie, nenorocitule!
Dessa!
Iisuse!